П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/254/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів  Шляхтицького О.І., Осіпова Ю.В., 
за участю секретаря Мунтян С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року у справі №420/254/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:
02 січня 2024 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не направлення військовослужбовця ОСОБА_1 на лікування до закладу охорони здоров`я, повноважного прийняти рішення про направлення на лікування за кордон, у період із 09.12.2023 року;
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиконання повноважень здійснення особистого прийому військовослужбовця ОСОБА_1 Міністром оборони України 30.11.2023 року;
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиконання повноважень розгляду звернення військовослужбовця ОСОБА_1 від 30.11.2023 року;
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо вирішення питань, порушених у зверненні військовослужбовця ОСОБА_1 , від 30.11.2023 року;
- визнати протиправним і скасувати наказ командира в військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2023 року №356 про визнання військовослужбовця ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 року;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо віддання наказів про прибуття до селища Костянтинівка Донецької області військовослужбовця ОСОБА_1 , як такого, що отримав бойове поранення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати направлення на обстеження для лікування військовослужбовця ОСОБА_1 , як такого, що отримав бойове поранення, згідно до висновків ВЛК від 08.12.2023 року, та 18-ої регіональної ВЛК від 28.12.2023 року, за місцем основної дислокації військової частини НОМЕР_1 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та в ході виконання бойового завдання позивач отримав поранення, яке пов`язане з виконанням обов`язків служби із захисту Батьківщини. За наслідками отриманого поранення позивач проходив лікування та реабілітацію в медичних закладах України. 
Разом з цим, як стверджував позивач, із моменту прибуття до закладів охорони здоров`я, в тому числі і підрозділу медичної служби військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не отримує належної діагностики та лікування, у зв`язку з чим стан його здоров`я значно погіршується.
На переконання позивача, саме військова частина НОМЕР_1 перешкоджає йому у здійсненні належного лікування, оскільки не надає відповідного направлення до закладів охорони здоров`я. При цьому, військова частина НОМЕР_1 вчиняє протиправні дії щодо набуття позивачем статусу особи, що самовільно залишила військову частину, та приймає стосовно цього протиправні рішення.
За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 16 квітня 2024 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду звернення військовослужбовця ОСОБА_1 від 30.11.2023 року.
Визнано протиправним і скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2023 року №356 про визнання військовослужбовця ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не направлення військовослужбовця ОСОБА_1 до Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» для контрольного медичного обстеження та медичного огляду ВЛК.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 направити ОСОБА_1 у встановленому порядку на контрольне обстеження та медичний огляд військово-лікарської комісії до Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ».
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Вирішуючи спір та ухвалюючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч прийнятого Центральною військово-лікарською комісією рішення про необхідність контрольного медичного обстеження та медичного огляду ВЛК ОСОБА_1 в умовах Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ», командиром військової частини НОМЕР_1 не вчинено жодних дій щодо направлення позивача на повторний медичний огляд та обстеження.
Відтак, окружний адміністративний суд вказав на наявність в спірних правовідносинах протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не направлення військовослужбовця ОСОБА_1 до Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» для контрольного медичного обстеження та медичного огляду ВЛК.
Окрім цього, як установлено судом першої інстанції під час розгляду справи, після проходження ВЛК ОСОБА_1 прибув у розташування військової частини 9 грудня 2023 року, однак не був допущений на територію військової частини.
З урахуванням означених вище обставин, суд попередньої інстанції дійшов висновку про протиправність пункту 20 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №356 від 11.12.2023 року в частині визнання ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив військову частину.
Не погодившись частково із зазначеним рішенням суду першої інстанції, військовою частиною НОМЕР_1 (далі – скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в силу приписів статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини. 
Скаржник звертає увагу, що відповідно до довідки Гарнізонної військово-лікарської комісії від 08.12.2023 року №9509, ОСОБА_1 потребував стаціонарного обстеження в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради з подальшим переоглядом. Втім, як зауважив представник скаржника, у ході проведення військово-лікарської комісії ОСОБА_1 добровільно відмовився від запропонованого стаціонарного обстеження на підставі рапорту від 07 грудня 2023 року.
Наведені обставини, на переконання скаржника, унеможливлювали прийняття Військово-лікарською комісією відповідного рішення та як наслідок забезпечення направлення ОСОБА_1 на лікування, у тому числі за кордон. Крім цього, скаржник зазначає про те, що 08 грудня 2023 року майору ОСОБА_1 запропоновано прибути до району зосередження військової частини НОМЕР_1 з метою вирішення подальшого лікування військовослужбовця.
Разом з тим, станом на 10 грудня 2023 року майор ОСОБА_1 до району зосередження військової частини НОМЕР_1 не прибув. Як наслідок, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» від 11 грудня 2023 року №4701, проведено службове розслідування з метою з`ясування причин та умов неповернення до військової частини з лікування майора ОСОБА_1 .
За результатами проведеного службового розслідування, з огляду на факт неповернення з лікування до військової частини НОМЕР_1 та відсутність на військовій службі з 09 грудня 2023 року без поважних причин, відносно позивача прийнято спірний наказ від 11.12.2023 року №356 про визнання військовослужбовця ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив військову частину.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Як з`ясовано апеляційним судом, ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до змісту довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.12.2022 року №1391к, 16 травня 2022 року в ході виконання бойового завдання в районі населеного пункту Степова Долина, Миколаївської області, по позиціям механізованого батальйону ворогом здійснено артилерійський обстріл, в результаті чого ОСОБА_1 отримав поранення: 
мінно-вибухова травма, закрита травма живота, розрив воріт селезінки, лінійні розриви обох долей печінки, брижейки тонкої кишки, внутрішньочеревна кровотеча, спайки черевної порожнини; закрита травма грудної клітки, перелом 3,7,8 ребер справа, правобічний пневмоторакс; ЗЧМТ, струс головного мозку, садно кон`юнктиви лівого ока, субкон`юктивальний крововилив лівого ока, закритий перелом н\3 лівої малогомілкової кістки, вивих правого променевозап`ястного суглобу. Вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин поперекової ділянки зліва, задньої стінки грудної клітки справа, в\3 правого стегна. Вогнепальне осколкове сліпе поранення підборіддя з рваною раною та наявністю стороннього тіла – металевого осколка м`яких тканин лівої скулової ділянки.(т.1 а.с.20)
Як зазначено у вказаній вище довідці, поранення отримано ОСОБА_1 при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.
Як слідує з матеріалів справи, у період з 16.05.2022 року по 08.12.2023 року ОСОБА_1 проходив неодноразові обстеження, лікування та реабілітацію у закладах охорони здоров`я.(т.1 а.с.21-29)
Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.12.2023 року №9509, 08.12.2023 року проведено медичний огляд ВЛК та установлено, що ОСОБА_1 потребує стаціонарного обстеження в Комунальному некомерційному підприємстві Міської клінічної лікарні №10 м. Одеса з подальшим переоглядом. 
Разом з цим, згідно до поданого рапорту від 07.12.2023 року, від запропонованого стаціонарного обстеження на території Держави ОСОБА_1 відмовився, що унеможливило прийняття ВЛК відповідної постанови, за рішенням консиліуму лікарів згідно до п.6.19 наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року. (а.с.170-171, 203)
За фактом неповернення з лікування до військової частини та відсутності на військовій службі без поважних причин з 09.12.2023 року, командуванням військової частини НОМЕР_1 проведено службове розслідування відносно майора ОСОБА_1 , за наслідком якого прийнято наказ від 11.12.2023 року №356.
Згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2023 року №356, майора ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , який вибув на військово-лікарську комісію до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса з 09 листопада 2023 року та закінчив проходження 08 грудня 2023 року, вважати таким, що самовільно залишив військову частину з 09.12.2023 року.(т.1 а.с.116 зворотній бік)
Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". 
Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. 
Згідно із приписами частини 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, а також іншими нормативно-правовими актами.
Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи (далі - Положення №402).
У відповідності до пункту 2.1 розділу II «Органи військово-лікарської експертизи» Положення від 14.08.2008 року №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця .
Згідно із пункту 2.2 розділу II «Органи військово-лікарської експертизи» Положення від 14.08.2008 року №402, Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК (п. 2.6.4. Положення від 14.08.2008 року №402).
Згідно до пункту 1.1 розділу І «Основи організації військово-лікарської експертизи» Положення від 14.08.2008 року №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно із приписами пункту 1.2 розділу І «Основи організації військово-лікарської експертизи» Положення від 14.08.2008 року №402 військово-лікарська експертиза - це:
- медичний огляд допризовників, призовників;
- військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби);
- військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти);
- громадян, які приймаються на військову службу за контрактом;
- кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв;
- колишніх військовослужбовців;
- працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
В силу вимог пункту 1.1 розділу II «Органи військово-лікарської експертизи» Положення від 14.08.2008 року №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
У відповідності до пункту 6.19 розділу VI «Медичний огляд військовослужбовців» Положення від 14.08.2008 року №402 у разі коли особа, направлена на медичний огляд, відмовляється (ухиляється) від призначеного лікарем обстеження, що унеможливлює прийняття ВЛК відповідної постанови, за рішенням консиліуму лікарів (за участю головних (провідних) спеціалістів та командування військового лікувального закладу) її дозволяється виписувати із військового лікувального закладу без проведення медичного огляду з офіційним повідомленням командира (начальника) військової частини, яким ця особа була направлена на медичний огляд, та записом у медичній книжці.
Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку, що у разі коли особа відмовляється та/або ухиляється від призначеного лікарями обстеження, то за рішенням консиліуму лікарів (за участю головних (провідних) спеціалістів та командування військового лікувального закладу) її дозволяється виписувати із військового лікувального закладу без проведення медичного огляду з офіційним повідомленням командира (начальника) військової частини.
Тобто, з прийняттям відповідного рішення консиліуму лікарів (за участю головних (провідних) спеціалістів та командування військового лікувального закладу) припиняється проведення медичного огляду військовослужбовця з подальшим повідомленням командира (начальника) військової частини, яким ця особа була направлена на медичний огляд.
При цьому, лише за наслідками прийнятого рішення дозволяється ВЛК виписувати із військового лікувального закладу без проведення медичного огляду у випадку коли направлена на медичний огляд особа відмовляється (ухиляється) від призначеного лікарем обстеження.
Повертаючись до обставин цієї справи, судом апеляційної інстанції установлено, що 09 листопада 2023 року майор ОСОБА_1 вибув з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса з метою проходження військово-лікарської комісії на предмет визначення ступеню придатності до військової служби.
Згідно до довідки ВЛК Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса №9509 від 08 грудня 2023 року під час медичного огляду ВЛК установлено, що майор ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , потребує стаціонарного обстеження в Комунальному некомерційному підприємстві Міської клінічної лікарні №10 м. Одеса з подальшим переоглядом.
Водночас, як з`ясовано судовою колегією, від запропонованого стаціонарного обстеження в Комунальному некомерційному підприємстві Міської клінічної лікарні №10 м. Одеса з подальшим переоглядом, майор ОСОБА_1 відмовився про що подано відповідний рапорт. (т.1 а.с.203)
Як слідує зі змісту до довідки ВЛК Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса №9509 від 08 грудня 2023 року, обставини відмови майора ОСОБА_1 від запропонованого стаціонарного обстеження унеможливили прийняття військово-лікарською комісією відповідного рішення щодо визначення ступеню придатності до військової служби.
Разом з цим, як установлено апеляційним судом, після складення військово-лікарською комісією Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса довідки за №9509 від 08 грудня 2023 року за фактом відмови від призначеного лікарем обстеження, консиліумом лікарів (за участю головних (провідних) спеціалістів та командування військового лікувального закладу) не прийнято рішення стосовно припинення проведення медичного огляду військовослужбовця майора ОСОБА_1 з подальшою випискою із військового лікувального закладу без проведення медичного огляду та з повідомленням командира (начальника) військової частини НОМЕР_1 , яким ця особа була направлена на медичний огляд.
Установлені обставини свідчать, що військовослужбовець ОСОБА_1 не припинив (не закінчив) лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі, оскільки в порушення приписів пункту 6.19 розділу VI «Медичний огляд військовослужбовців» Положення від 14.08.2008 року №402 відповідного рішення консиліумом лікарів не прийнято.
Відтак, висновки військової частини НОМЕР_1 , за наслідками проведеного службового розслідування, щодо неповернення з лікування до військовою частини та відсутність на військовій службі без поважних причин з 09.12.2023 року по теперішній час, які слугували підставою для прийняття спірного наказу від 11.12.2023 року №356, є безпідставними.
За таких обставин, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2023 року №356 в частині визнання військовослужбовця ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив військову частину є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, враховуючи установлені апеляційним судом обставини справи та виходячи з вище наведених приписів пункту 6.19 розділу VI «Медичний огляд військовослужбовців» Положення від 14.08.2008 року №402, на переконання колегії суддів, є неправильним висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 та направлення позивача на контрольне медичне обстеження і медичний огляд ВЛК, та як наслідок для задоволення позовних вимог в цій частині.
Так, згідно із пунктом 6.17 розділу ІІ «Органи військово-лікарської експертизи» Положення від 14.08.2008 року №402 медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.
Тобто, Положення від 14.08.2008 року №402 визначає певний порядок здійснення медичного огляду військовослужбовців з метою визначення придатності для подальшого проходження військової служби. 
У розглянутому випадку передумовою для початку медичного огляду з метою визначення придатності для подальшого проходження військової служби позивача, є закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.
Відповідно, для проведення контрольного медичного обстеження та медичного огляду ВЛК з метою визначення придатності для подальшого проходження військової служби, позивач повинен закінчити лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі. 
Це обумовлено перш за все специфікою медичного огляду, під час якого ВЛК вивчає та надає оцінку стану здоров`я військовослужбовця на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби.
Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії)
Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби, а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (пункт 6.10 Положення від 14.08.2008 року №402).
Підсумовуючи наведене, судова колегія вказує, що викладені Одеським окружним адміністративним судом в рішенні від 16.04.2024 року у справі №420/254/24 висновки не відповідають обставинам справи, яке у свою чергу свідчить про наявність правових підстав для часткового скасування оскаржуваного рішення суду.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Оскільки викладені Одеським окружним адміністративним судом в рішенні від 16.04.2024 року у справі №420/254/24 висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а відтак, відповідно до ст. 315, 317 КАС України, оскаржуване рішення суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року у справі №420/254/24 скасувати в частині щодо задоволених позовних вимог про:
«Визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не направлення військовослужбовця ОСОБА_1 до Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» для контрольного медичного обстеження та медичного огляду ВЛК.
Зобов`язання військової частини НОМЕР_1 направити ОСОБА_1 у встановленому порядку на контрольне обстеження та медичний огляд військово-лікарської комісії до Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ».».
Прийняти в цій частині по справі №420/254/24 нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року у справі №420/254/24 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано колегією суддів 14.10.2024 року.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький    Ю.В. Осіпов