Номер провадження: 22-ц/813/4920/24 
Справа № 501/2300/23
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.
суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року за заявою представника ОСОБА_1 – адвоката Гліщинського Ярослава Валентиновича про скасування судового наказу по цивільній справі за заявою ДП «Моноліт-Сервіс» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, 

В С Т А Н О В И В:
У червні 2023 року адвокат ДП «Моноліт-Сервіс» звернлось до Іллічівського міського суду Одеської областідо ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.
20 червня 2023 року суддєю Іллічівського міського суду Одеської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Моноліт-Сервіс» заборгованість, станом на 01.06.2023, за комунальні послуги а також послуги по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 4627,03 грн. та судовий збір у розмірі 268,40 грн.
21.03.2024 року представник боржника ОСОБА_1 адвокат Гліщинський Я.В. звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 20.06.2023 року.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Гліщинського Я.В. про скасування судового наказу - повернуто без розгляду.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що 21 березня 2023 року представник боржника одержав копію судового наказу безпосередньо в приміщенні суду під час ознайомлення з матеріалами справи і в цей же день подав заяву на скасування відповідного судового наказу. Проте, суд першої інстанції в порушення положень ч.1 ст. 170, ч. 3 ст. 171 ЦПК України, вказав, що в заяві про скасування судового наказу не зазначено коли боржнику стало відомо про судовий наказ. Проте, матеріали справи взагалі не містять доказів направлення судового наказу на адресу боржника та й не містять доказів отримання боржником вказаної копії.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процессуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заява представника боржника адвоката Гліщинського Я.В. про скасування судового наказу не відповідає вимогам ч.5 ст.170 ЦПК України.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до частини 1статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихстаттею 161 цього Кодексу.
Метою спрощених судових процедур є швидкий розгляд безспірних питань, правовідносини сторін у яких не викликають сумніву, та у яких фактичні обставини справи та визначеність у правовідносинах учасниками цих правовідносин не оспорюється.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18) вказано, що наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.
Статтею 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.
Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.
Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі підприємцю за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно достатті 272 цього Кодексу.
Частиною 6статті 272 ЦПК України передбачено,що днемвручення судовогорішення є: 1)день врученнясудового рішенняпід розписку; 2)день отриманнясудом повідомленняпро доставленнякопії судовогорішення доелектронного кабінетуособи; 3)день проставленняу поштовомуповідомленні відміткипро врученнясудового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Статтею 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.
Відповідно до частин 1-5 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першоїстатті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Заява про скасування судового наказу має містити:1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб-громадян України;3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;4) наказ, що оспорюється;5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.
Заява підписується боржником або його представником.
До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.
Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК Україниу разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
Заява боржника про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (частина 2 статті 171 ЦПК України).
Вирішуючи питання про повернення заяви ОСОБА_1 без розгляду, суддя суду першої інстанції вважав, що заява неналежно оформлена, адже заявником не надано клопотання про поновлення строку.
Проте, з матеріалів справи не вбачається, що копія судового наказу про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії направлялась боржнику на вказану в заяві про видачу судового наказу адресу, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які рекомендовані повідомлення про направлення такого судового наказу.
19.03.2024 року року представник боржника ОСОБА_1 адвокат Гліщинський Я.В. подав до суду заяву про видачу копії судового наказу.
Згідно розписки на вищевказаній заяві, 21.03.2024 року представник боржника ОСОБА_1 адвокат Гліщинський Я.В. отримав копію судового наказу.
21.03.2024 року представник боржника ОСОБА_1 адвокат Гліщинський Я.В. подав до суду заяву про скасування судового наказу.
Тобто в межах строку, передбаченого частиною 1 статті 170 ЦПК України.
Будь-яких відомостей, які б спростовували вказані вище доводи представника боржника та підтверджували б факт отримання боржником копії судового наказу від 20 червня 2023 року або його обізнаність про судовий наказ раніше, матеріали справи не містять.
Колегія суддів зазначає, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
Не вручення копії судового наказу не може бути підставою для обмеження права боржника на доступ до правосуддя та справедливий судовий розгляд.
Постановляючи ухвалу суд не перевірив доводи боржника про своєчасне подання ним заяви про скасування судового наказу та дійшов помилкового висновку щодо повернення його заяви без розгляду.
Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що ухвала про повернення заяви є передчасною, постановлена суддею з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, ч.1 п.6 ст. 374, 379 , 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2  – задовольнити частково.
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року – скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:                                                                О.М. Таварткіладзе

Судді:                                                                         А.П. Заїкін

                                                                               С.О. Погорєлова