ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року	Львів	Справа № 140/7146/22 пров. № А/857/19786/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                    Онишкевича Т.В., 
суддів                                                                       Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М., 
                                                                                                                                   
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року про встановлення нового строку подання звіту про виконання рішення суду та накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу за неподання звіту про виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції                                                            Волдінер Ф.А., 
час ухвалення судового рішення                                        не зазначено,
місце ухвалення судового рішення                                        м. Луцьк,
дата складення повного тексту рішення                               16 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі №140/7146/22 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо неоформлення та неподання документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ) для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано відповідача оформити та подати до ГУ ПФУ документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду від 02.02.2023 у справі № 140/7146/22 та зобов`язано відповідача у строк 30 днів з дня отримання копії ухвали подати до Волинського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі № 140/7146/22, яким зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та подати до ГУ ПФУ документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту “а” частини першої статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон № 2262).
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 знову встановлено судовий контроль за виконанням рішення від 02.02.2023 у справі № 140/7146/22, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк 30 днів з дня отримання копії ухвали подати до Волинського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі № 140/7146/22.
24 червня 2024 року ОСОБА_1 вчергове звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити ІНФОРМАЦІЯ_3 строк для подання звіту про виконання рішення суду у справі № 140/7146/22 та накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у розмірі передбаченому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 вказану заяву було задоволено. Встановлено ІНФОРМАЦІЯ_3 новий строк подання звіту про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі № 140/7146/22 протягом 60 днів з дня набрання законної сили даної ухвали.
Окрім того накладено на начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 , як керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення, штраф за неподання звіту про виконання рішення суду у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн (30280 грн на користь Державного бюджету України та 30280 грн на користь позивача ОСОБА_1 ).
У апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_2 просив вказану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви позивача. Вважає, що відповідачем у межах своєї компетенції повністю виконано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі № 140/7146/22. При цьому звертає увагу, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було вжито всіх можливих додаткових заходів для отримання необхідних документів, зокрема, особової справи ОСОБА_1 , однак від обставин, які не залежать від відповідача, такі документи не перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому можливості надати їх ГУ ПФУ у Волинській області немає.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.
Як слідує з матеріалів справи, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі № 140/7146/22 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо неоформлення та неподання документів до ГУ ПФУ для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано відповідача оформити та подати до ГУ ПФУ документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
05.05.2023 на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист №5733/2023р. про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 оформити та подати до ГУ ПФУ документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту “а” частини першої статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Ухвалою суду від 09.02.2024 встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду від 02.02.2023 у справі №140/7146/22 та зобов`язано відповідача у строк 30 днів з дня отримання копії ухвали подати до Волинського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі № 140/7146/22, яким зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та подати до ГУ ПФУ документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту “а” частини першої статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
01.03.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 подано до суду заяву, у якій зазначено, що рішення суду у справі №140/7146/22 виконано, зокрема, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 21.08.2023 вих. №3750 документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (додаток 1) надіслано на адресу ГУ ПФУ. Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 додатково 17.11.2023 року вих. №5538 було надіслано на адресу пенсійного органу документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 разом з оформленим поданням для призначення пенсії.
02.04.2024 позивачем подано до суду заяву про встановлення ІНФОРМАЦІЯ_3 нового строку для подання звіту про виконання вказаного рішення суду та накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу у розмірі передбаченому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України. Заяву обґрунтовано невиконанням відповідачем рішення суду, оскільки пенсію ОСОБА_1 не призначено.
Ухвалою суду від 26.04.2024 заяву позивача задоволено частково. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення від 02.02.2023 у справі № 140/7146/22 та зобов`язано відповідача у строк 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали подати до Волинського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі № 140/7146/22.
Згідно з приписами статті 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі “Шмалько проти України”, заява № 60750/00, від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі “Валерій Фуклєв проти України” від 07.06.2005, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі “Шмалько проти України” від 20.07.2004, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України” від 15.10.2009, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі “Apostol v. Georgia” від 28.11.2006, заява № 30779/04).
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.
З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 
1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 
2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Апеляційним судом встановлено, що на день винесення оскаржуваної ухвали суду від 11.07.2024 жодних документів на виконання вимог ухвали від 26.04.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_4 до суду не надходило.
Отже, оскільки судом встановлено факт неподання відповідачем звіту про виконання рішення суду у цій справі, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про наявність очевидних підстав для застосування штрафної санкції передбаченої статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи наведені правові норми та фактичні обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_1 всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.
Таким чином, наведені скаржником доводи апеляційної скарги не спростовують правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального закону.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи зазначене процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі № 140/7146/22 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк