КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 754/8202/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/15882/2024	Головуючий у суді першої інстанції - Грегуль О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
18 листопада 2024 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                             Оніщук М.І.,
судді                                                Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2024 року ТОВ "Київські енергетичні послуги" звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило: 
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Київські енергетичні послуги" заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 19668,72 грн.;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Київські енергетичні послуги" судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що з 01.01.2019 ТОВ "Київські енергетичні послуги" виконує функції постачальника універсальних послуг на території міста Києва.
У свою чергу, відповідач шляхом фактичного споживання електричної енергії та здійсненням оплат за спожиту електроенергію приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції "Побутова" для індивідуальних побутових споживачів.
При цьому, позивачем у відповідності до п. 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії", коли відбувалася передача постачальнику універсальних послуг персональних даних щодо побутового споживача під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Станом на дату звернення до суду з цим позовом відповідач є споживачем електричної енергії. Інформації щодо будь-яких змін стосовно власника квартири за вищевказаною адресою ані від відповідача, ані від третіх осіб до позивача не надходило.
Разом з тим, позивач вказував, що на дату подачі позовної заяви заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 19668,72 грн.
Вказана заборгованість виникла через неповноту оплату від відповідача та     сформувалася з 01.07.2020 по 31.12.2023.
За таких обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.07.2024 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Київські енергетичні послуги" заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 19668,72 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 47-50).
В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що відповідачем не укладався Договір з оператором розподілу ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", жодних заяв-приєднань він не підписував.
Вказує, що відповідач не є учасником ринку електричної енергії згідно Закону України "Про ринок електричної енергії", так як за адресою: АДРЕСА_1 , він виключно проживає і не веде жодної підприємницької діяльності.
Зазначає, що останній платіж за електроенергію ТОВ "Київські енергетичні послуги" відбувся 31.08.2020, тобто сплинув термін позовної давності у три роки (а.с. 54-59).
Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідач є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.06.2018 № 429 ТОВ "Київські енергетичні послуги" видано лицензію за договором постачання електричної енергії споживачу.
При цьому, з матеріалів справи встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем для розрахунків за електроенергію було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .
Нарахування за спожиту електричну енергію здійснювалося на підставі даних про обсяги спожитої електричної енергії, переданих оператором системи розподілу ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі".
З наданої позивачем копії особової картки споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що відповідач не в повному обсязі сплачував кошти за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим з 01.07.2020 за ним обліковується заборгованість, яка станом на 31.12.2023 становить 19668,72 грн.
Будь-яких доказів, які б спростували вищевказану суму заборгованості за спожиту електричну енергію, матеріали справи не містять.
Так, 11.06.2017 набрав чинності Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі - Закон № 2019-VIII).
Статтею 56 Закону України "Про ринок електричної енергії`передбачено, що постачання електричної енергії споживачем здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429, ТОВ "Київські енергетичні послуги" видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.
Відповідно пунктом 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про ринок електричної енергії" ТОВ "Київські енергетичні послуги", яке створене в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, у впродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальної послуги на території м. Києва, на якій до відокремлення проводив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання ПРАТ "ДТЕК Київські електромережі" (правонаступник ПАТ "Київенерго").
У м. Києві єдиним постачальником універсальної послуги є ТОВ "Київські енергетичні послуги".
У зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до Закону України "Про ринок електричної енергії" розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01.01.2019, проводяться з компанією - постачальником ТОВ "Київські Енергетичні послуги".
У відповідності до п. 3.1.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), електропостачальник розміщує у вільному доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641. 642 ЦК України.
Відповідно до п. 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунку, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Відповідно до пп.2) п. 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
У відповідності до п. 4.10 ПРРЕЕ побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.
Також п. 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунку побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 числа календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Згідно п. 4.19 ПРРЕЕ розрахунки споживача за електричну енергію здійснюється за розрахунковий період, який як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору.
Відповідно до пп. 1), 2), 8) п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропосмтачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.
За положенням статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач посилався, серед іншого на те, що ним не укладався Договір з оператором розподілу ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", жодних заяв-приєднань він не підписував, а отже підстав для стягнення з нього заборгованості не має.
Разом з тим, враховуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені обставини, відповідач є таким, що приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ "Київські енергетичні послуги" на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії та здійснивши її часткову оплату.
Посилання апелянта на те, що він не є учасником ринку електричної енергії згідно Закону України "Про ринок електричної енергії", так як за адресою: АДРЕСА_1 , він виключно проживає і не веде жодної підприємницької діяльності, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що зводяться до власного хибного тлумачення норм матеріального права, адже відповідач є учасником ринку електричної енергії згідно визначення понять, що наявні у ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", зокрема згідно понять "споживач електричної енергії".
Щодо посилань апелянта в апеляційній скарзі на пропуск позивачем строків позовної давності для звернення до суду з даним позовом, слід зазначити, що згідно з ч. 3 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи першої інстанції відповідач не просив застосовувати наслідки спливу позовної давності, що встановлені ст. 267 ЦК України.
За вказаних обставин, питання застосування строків позовної давності не підлягає вирішенню в рамках апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, адже жодна зі сторін не вимагала застосування наслідків спливу строку позовної давності у суді першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.
З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи,  а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.
Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                              М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                   В.А. Шебуєва
 
                                                                                            О.В. Кафідова