ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/5508/24
Провадження № 22-ц/4820/1916/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г., 
з участю апелянтки ОСОБА_1 , представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення аліментів, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 15 серпня 2024 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що сторони з 02.10.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою.
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 30.05.2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.02.2013 року до досягнення дітьми повноліття.
Станом на 01.11.2023 року заборгованість відповідача по аліментах становила 99174,63 грн.
Згідно розрахунку заборгованості пеня за прострочення аліментів складає 729202,87 грн., тому з врахуванням уточнених позовних вимог позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 99174,63 грн. - не більше 100 відсотків заборгованості по аліментах. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.08.2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 30000 грн.
В решті вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду та стягнути на її користь 90000 грн. пені. На її думку, суд першої інстанції не врахував, що пеню вже зменшено більш як у 7 разів, до розміру заборгованості по аліментах. Той факт, що на утриманні відповідача перебувають ще двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу та дружина, не є підставою для зменшення пені до 30000 грн. На думку апелянтки, наявність дружини та інших дітей ніяк не має відображатися на матеріальному забезпеченні їх спільних дітей 
Борг по аліментах виник з вини відповідача, він є працездатною особою, не має хронічних захворювань, які б перешкоджали йому виконувати свій обов`язок щодо утримання дітей. Борг по аліментах він сплатив лише для виїзду за кордон, де зараз і перебуває. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить рішення суду скасувати як незаконне та відмовити в позові. На думку апелянта, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що в його діях відсутній умисел не сплачувати аліменти. В окремі місяці він сплачував аліментів в іноземній валюті, а в справі нема відомостей щодо курсу, за яким визначалася сплачена сума аліментів. Судом першої інстанції встановлено не всі обставини для зменшення розміру пені.
У відзиві  ОСОБА_2  просить апеляційну скаргу позивачки залишити без задоволення як безпідставну. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги сторін не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Встановлено, сторони є батьками доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою.
На примусовому виконанні в Першого відділі ДВС у м. Хмельницькому ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 686/3971/13 від 23.08.2013 року, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.02.2013 року до досягнення дітьми повноліття.
Відповідач у період з 01.01.2021 року по 01.11.2023 року неналежно виконував свої зобов`язання по аліментах, станом на 01.11.2023 року його заборгованість по аліментах становила 99174,63 грн., яка була частково погашена 01.01.2024 року із залишком заборгованості 3198,37 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, складеному позивачкою, пеня за прострочення аліментів складає більше 100 відсотків заборгованості по аліментах -729202,87 грн., при цьому заборгованість по аліментах за період з 01.01.2021 року по 01.11.2023 року становила 99174,63 грн.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість по аліментах на 01.11.2023 року в сумі 99174,63 грн. виникла з вини відповідача, тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Водночас наявні підстави для зменшення розміру пені до 30000 грн., зважаючи на народження в цей період та перебування на утриманні відповідача двох дітей у другому шлюбі та сплату аліментів на утримання дружини.
Доводи апеляційних скарг про помилковість цих висновків суду є безпідставними. 
Так, статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
За змістом ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Наявність заборгованості зі сплати аліментів свідчить про те, що дитина була позбавлена майна, що належить їй за законом. Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч.2 ст. 196 СК України).
Великою Палатою Верховного суду у правовому висновку, викладеному у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц роз`яснено порядок розрахунку аліментів у разі їх прострочення, згідно з яким розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1%. Тобто, заборгованість за місяць помножено на кількість днів заборгованості помножено на 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, в якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становитиме місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. 
У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.12.2020 року в справі №661/905/19.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.  Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач був обізнаний про стягнення з нього аліментів на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18.10.2023 року у справі №686/11317/22, відтак зобов`язаний був належно сплачувати аліменти у визначеному розмірі.
Відповідач не спростував презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості і не довів достатніми та допустимими доказами відсутність своєї вини в неповній сплаті аліментів. 
Суд також правильно констатував наявність підстав, визначених ч.2 ст. 196 СК України для зменшення розміру пені за неналежну сплату аліментів відповідачем.
Так, як вбачається з матеріалів справи, у відповідача в другому шлюбі 20.04.2021 року, 14.11.2023 року народилися діти, які з часу народження перебувають на його утриманні. Ці обставини свідчать про зміну сімейного стану відповідача, що об`єктивно впливало і на матеріальне становище відповідача – його витрати збільшилися.
Стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_7 , на що послався суд першої інстанції, не має значення для цієї справи, оскільки ця обставина виникла пізніше періоду (рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.07.2024 року), за який виникла заборгованість по аліментах – лише під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції. 
Незалежно від цього правильним є висновок суду про наявність підстав, визначених ч.2 ст. 196 СК України, для зменшення розміру пені за неналежну сплату аліментів відповідачем до 30000 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2024 року.

Судді Л.М. Грох
Т.О. Янчук
О.І. Яромлюк