ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 701/473/24		
Провадження № 22-ц/821/1647/24		
Категорія: 314000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18 червня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

В квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося до суду із вищевказаним позовом, яким просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26.12.2007 в розмірі 823,03 доларів США – три відсотки річних та судові витрати.
В обґрунтування позову вказано на те, що 26.12.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 354411/2263/0669-7, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит на суму 13000 доларів США 00 центів, а Позичальник зобов`язувався повернути кредит у повному розмірі у строк до 26.03.2017 та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 13 % річних.
25.12.2007 між Банком та Позичальником було укладено Договір іпотеки № 354411/2263/0669-7і до Кредитного договору № 354411/2263/0669-7, предметом якого був житловий будинок загальною площею 108 кв. м розташований по АДРЕСА_1 .
28.04.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-60, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за Кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26.12.2007, який був укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 
28.04.2023 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-60-1, на підставі якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги за Кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26.12.2007, який був укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 
10.05.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено Договір про відступлення права вимоги, який був посвідчений 10.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Чернелюх Л. В., зареєстрований в реєстрі за № 142, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право іпотекодержателя за Договором іпотеки від 25.12.2007, який було укладено між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_2 .
Вказує, що 10.05.2023 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги, який був посвідчений 10.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Чернелюх Л. В., зареєстрований в реєстрі за № 143, на підставі якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право іпотекодержателя за Договором іпотеки від 25.12.2007, який було укладено між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_2 
11.06.2014 рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 701/411/14-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , стягнуто солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість в сумі 9471,17 доларів США, що еквівалентно 102764,09 грн Стягнуто з відповідачів судовий збір.
Враховуючи, що на дату подачі даного позову відповідачами не виконано рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11.06.2014 у справі № 701/411/14-ц, то відповідачі, у відповідності до ст. 625 ЦК України, зобов`язані сплатити суму боргу із урахуванням 3 % річних, що відповідно до розрахунку позивачем становить 823,03 доларів США.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням  Маньківського районного суду Черкаської області від 18 червня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з  ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26.12.2007 в розмірі 8995,38 грн - три відсотки річних.
Рішення суду мотивовано тим, що рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11.06.2014 у справі № 701/411/14-ц підтверджує факт порушення відповідачами грошового зобов`язання за кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26.12.2007. 
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача, відповідно до ст. 625 ЦК України, права на стягнення 3 % річних внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду.
Разом з тим, суд першої інстанції не погодився з розрахунком позивача 3 % річних.
Суд зазначив, що оскільки судовим рішенням визначено заборгованість у національній валюті України – гривні, то сума 3 % річних повинна бути визначена також у гривнях.
Для розрахунку 3 % річних суд першої інстанції врахував суму заборгованості за кредитом, яка визначена судовим рішенням та становила 102764,09.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 29.08.2024 через засоби поштового зв`язку ТОВ «Цикл Фінанс»подало апеляційну скаргу, в якій вважає рішення першої інстанції необґрунтованим та неправомірним, постановленим з порушенням норм процесуального права та за неправильного застосування норм матеріального права.
В обґрунтування вказано на те, що в резолютивній частині рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11.06.2014 у справі № 701/411/14-ц сума боргу зазначена в грошовій одиниці – долар США, водночас в грошовій одиниці – гривня зазначено лише грошовий еквівалент суми боргу в національній валюті, що визначений за офіційним курсом відповідної валюти на момент ухвалення рішення.
Враховуючи практику Верховного Суду, просить рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18.06.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 3 % відсотки річних у розмірі 823,03 доларів США у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання за Кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26.12.2007 та рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11.06.2014.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
       
26.12.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 354411/2263/0669-7, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит на суму 13000,00 доларів США, а Позичальник зобов`язувався повернути кредит у повному розмірі у строк до 26.03.2017 та сплатити процентів за користування кредитними коштами у розмірі 13 % річних.
25.12.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки № 354411/2263/0669-7і до Кредитного договору № 354411/2263/0669-7, предметом якого було нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 108 кв. м розташований АДРЕСА_1 .
28.04.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-60, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за Кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26.12.2007, який був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 
28.04.2023 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-60-1, на підставі якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги за Кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26.12.2007, який був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 
10.05.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено Договір про відступлення права вимоги, який був посвідчений 10.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Чернелюх Л. В., зареєстрований в реєстрі за № 142, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право іпотекодержателя за Договором іпотеки від 25.12.2007, який було укладено між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 
10.05.2023 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги, який був посвідчений 10.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Чернелюх Л. В., зареєстрований в реєстрі за № 143, на підставі якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право іпотекодержателя за Договором іпотеки від 25.12.2007, який був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 
11.06.2014 рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 701/411/14-ц за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , стягнуто солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість в сумі 9471,17 доларів США, що еквівалентно 102764,09 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.
Дане судове рішення не було оскаржене та набрало законної сили.
Позивачем заявлено до стягнення 823,03 долара США 3 % річних за період з 02.04.2017 по 01.03.2020.

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, постанова Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 522/12406/22 тощо).
Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що відповідачі мали перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк»,грошове зобов`язання в розмірі 9471,17 доларів США, що еквівалентно 102764,09 грн, відповідно до рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11.06.2014 у справі № 701/411/14-ц, яке набрало законної сили. 
28.04.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-60, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за Кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26.12.2007, який був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 
28.04.2023 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-60-1, на підставі якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги за Кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26.12.2007, який був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у позивача, відповідно до ст. 625 ЦК України, наявні права на стягнення 3 % річних внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду.
Згідно п. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15 зробила висновок, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (пункт 45).
У постанові від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц Велика Палата Верховного Суду виклала позицію, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц під час обчислення 3% річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, за основу має братися прострочена сума, визначена в договорі чи в судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. У разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана в резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №723/304/16.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.35).
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення, таке прострочення є триваючим правопорушенням, а право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Так за прострочення погашення кредитної заборгованості позивач просив стягнути з відповідачів 3 % річних у сумі 823,03 доларів США, за період прострочення з 02 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року.
Позивач надав свій розрахунок 3% річних, який дорівнює 823,03 доларів США (9471,17 доларів США (заборгованість по кредиту) х 3% : 365 х 1065 (кількість днів прострочення за період з 02.04.2017 по 01.03.2020).
Колегія суддів вважає, що оскільки, за Кредитним договором кредит був виданий у доларах США, тому стягнення 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання належить стягувати саме у доларах США.
Крім того, факт отримання відповідачем  ОСОБА_1 кредиту та наявність боргу саме у доларах США встановлено рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 11.06.2014 у справі № 701/411/14-ц, що не потребує доказування.
Висновки суду першої інстанції про те, що судовим рішенням визначено суму заборгованості у національній валюті України – гривні, тому сума 3 % річних повинна бути визначена також у гривнях є неправильними та спростовуються вищевикладеним.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України 3 % річних саме в сумі 8995,38 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Оскільки апеляційним судом встановлена невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. 1, ч. 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Цикл Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 3028,00 грн та апеляційної інстанції в розмірі 4542,00 грн.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає до задоволення, а оскаржуване судове рішення - скасуванню.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ТОВ «Цикл Фінанс» - задовольнити.
Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 354411/2263/0669-7 від 26 грудня 2007 року в розмірі 823,03 доларів США – 3 відсотки річних.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» судовий збір у розмірі 7570,00 грн по 3785,00 грн з кожного.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 06 грудня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко 

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков