ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/41988/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 жовтня 2024 року                                                                          м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
при секретарі                                                                      Черніченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернолія» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Зернолія» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 26.11.2021 року №9509-г «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Зернолія» (код 00688798)», на підставі статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, пункту 2 частини першої статті 13, статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхуваннях», постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», зобов`язано провести планову виїзну перевірку ТОВ «Зернолія» з 15.11.2021 року по дату завершення перевірки, тривалістю 20 робочих днів. Перевірку необхідно було провести з метою дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 року по 30.09.2021 року, валютного за період з 01.04.2018 року по 30.09.2021 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2018 року по 30.09.2021 року та іншого законодавства за відповідний період.
За наслідками перевірки складено акт від 04.02.2022 року №6411/Ж5/26-15-07-01-04/00688798 , яким встановлено порушення:
підпункту 139.2.2 пункту 139.2 статті 139 Податкового кодексу України, пунктів 5, 9, 12 П(С)БО «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах», в результаті чого ТОВ «Зернолія» знижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 558980,00 грн., у тому числі за 2019 рік в сумі 558980,00 грн.
пункту 49.2, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 51.1 статті 51, підпункт «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, розділу IV «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» наказу від 13.01.2015 року №4 подання з невірно відображеним ідентифікаційний кодом фізичної особи, що призвело до зміни платника податку за 2-4 квартали 2019 року;
підпункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Зернолія» знижено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до Жмеринської ОДПІ у сумі 740883,59 грн. за 2018 рік (за 9 місяців) у сумі 130976,63 грн., за 2019 рік у сумі 195743,75 грн., за 2020 рік у сумі 203080,81 грн., за 2021 рік (9 місяців) у сумі 211082,40 грн.;
підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, не подано податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до Жмеринської ОДПІ за 2019, 2020, 2021 роки.
пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Зернолія» занижено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до Гайворонської ДПІ у сумі 1729 551,74 грн. за 2018 рік (за 9 місяців) у сумі 275010,80 грн., за 2019 рік у сумі 411001,90 грн., за 2020 рік у сумі 511688,99 грн., за 2021 рік (9 місяців) у сумі 531850,05 грн.
підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового Кодексу України, не подано податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до Гайворонської ДПІ за 2018, 2019, 2020, 2021 роки;
частини дев`ятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР.
Позивачем подано заперечення від 14.02.2022 року на акт перевірки від 04.02.2022 року №6411/Ж5/26-15-07-01-04/00688798.
Листом ГУ ДПС у м. Києві від 21.02.2022 року №3931/І/26-15-07-01-04 повідомлено ТОВ «Зернолія» про розгляд заперечень 01.03.2022 року об 11:00 год.
У листі ГУ ДПС у м. Києві від 08.06.2022 року №4997/І/26-15-07-01-05 зазначено, що про розгляд заперечень буде повідомлено додатково.
За результатами розгляду заперечень ГУ ДПС у м. Києві складено лист від 09.08.2023 року №28372/І/26-15-07-01-04, яким заперечення залишено без задоволення, висновки акту перевірки без змін.
На підставі акта перевірки від 04.02.2022 року №6411/Ж5/26-15-07-01-04/00688798 ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:
від 16.08.2023 року №00537760701 форми «Р», яким визначено (збільшено) грошове зобов`язання з податку на прибуток на суму 558980,00 грн., у тому числі штрафні санкції 139745,00 грн.
від 16.08.2023 року №0537780707 форми «С», яким за порушення частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано штрафні санкції на суму 500000,00 грн. (місце порушення Кіровоградська область);
від 16.08.2023 року №0537800707 форми «С», яким за порушення частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано штрафні санкції на суму 500000,00 грн. (місце порушення місто Київ);
від 16.08.2023 року №53705/26-15-07-03-01-25 форми «ПС», яким застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за неподання податкових декларацій на суму 1020,00 грн. (Кіровоградська область);
від 16.08.2023 року №53709/26-15-07-03-01-25 форми «ПС», яким застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за неподання податкових декларацій на суму 1020,00 грн. (Вінницька область);
від 16.08.2023 року №53710/26-15-07-03-01-25 форми «Р», яким визначено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 740883,59 грн., штрафні (фінансові) санкції 81680,10 грн., разом 822563,69 грн. (Вінницька область);
від 16.08.2023 року №53707/26-15-07-03-01-25 форми «Р», яким визначено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1729551,74 грн., штрафні (фінансові) санкції 171503,18 грн., разом 1901054,92 грн. (Кіровоградська область).
Платником податків подано скаргу від 28.08.2023 року на вказані податкові повідомлення-рішення.
Державною податковою службою України від 20.10.2023 року прийнято рішення від 20.10.2023 року №31471/6/99-00-06-01-01-06, відповідно до якого скаргу задоволено частково:
скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 16.08.2023 року №0537780707, №0537800707;
залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 16.08.2023 року №53705/26-15-07-03-01-25, №53707/26-15-07-03-01-25, №53709/26-15-07-03-01-25, №53710/26-15-07-03-01-25, збільшено податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 16.08.2023 року №53707/26-15-07-03-01-25 у частині застосування штрафу на суму 23258,59 грн., №53710/26-15-07-03-01-25 у частині застосування штрафу на суму 9230,95 грн.,
залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 16.08.2023 року №00537760701.
За результатами адміністративного оскарження податкових повідомлень рішень, прийнятих ГУ ДПС у м. Києві на підставі акта перевірки від 04.02.2022 року №6411/Ж5/26-15-07-01-04/00688798, ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:
від 25.10.2023 року №66900/26-15-07-03-01-25 форм «Р», яким застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 9230,95 грн. (Вінницька область);
від 25.10.2023 року №66902/26-15-07-03-01-25 форми «Р», яким застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 23258,59 грн. (Кіровоградська область).
Позивач, не погоджуючись із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).
Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Судом першої інстанції було встановлено, що наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 26.11.2021 року №9509-г, на підставі статей 20, 77, 82 ПК України, пункту 2 частини першої статті 13, статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхуваннях», постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», призначено планову виїзну перевірку ТОВ «Зернолія» з 15.11.2021 року по дату завершення перевірки, тривалістю 20 робочих днів.
Порядок проведення документальних планових перевірок унормовано статтею 77 ПК України (у редакції, чинній а час призначення перевірки).
18 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 року №533-IX, яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктами 52-1-52-5.
Згідно з пунктом 52-2 установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-IX, внесено зміни, зокрема, до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України і абзац перший пункту 52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту:
Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.
29 травня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 року №591-IX, яким внесено зміни, зокрема до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в абзацах першому і дев`ятому слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами « 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».
Отже, законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок (крім чітко визначеного переліку видів перевірок) на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18.03.2020 року та не були завершеними.
04 жовтня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 17.09.2020 року №909-ІХ, пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцевих положень» якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.
Відповідно до зазначеного пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 17.09.2020 року №909-IX Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03.02.2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема: документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 ПК України.
Ухвалення Урядом України постанови від 03.02.2021 року №89 призвело до того, що цією постановою та ПК України по різному врегульовано правовідносини щодо повноважень контролюючого органу здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання чинності такої постанови по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.
Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо такої ситуації. В постанові від 22.02.2022 року справа №420/12859/21 Верховний Суд виклав правову позицію, за якою мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась. Виходячи зі змісту пункту 2.1 статті 2 ПК України, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України. Верховний Суд дійшов висновку, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПК України і в постанові Кабінету Міністрів України, застосуванню підлягають положення і правила саме ПК України.
В постанові від 27.04.2022 року справа №140/1846/21 Верховний Суд також підтримав позицію про неможливість застосування постанови від 03.02.2021 року №89 як такої, що змінила строки обмежень на проведення планових перевірок, встановлені пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Додатково Верховний Суд звернув увагу, що постанова від 03.02.2021 року №89 прийнята не на підставі та не на виконання ПК України та законів з питань митної справи, у зв`язку з чим згідно з пунктом 3.1 статті 3 ПК України не може вважатися складовою податкового законодавства і не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.
Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом в постановах від 15.04.2022 року справа №160/5267/21, від 17.05.2022 року справа №520/592/21, від 06.07.2022 року справа №360/1182/21, від 01.09.2022 року справа №640/16093/21, від 12.10.2022 року справа №160/24072/21, від 28.10.2022 року справа №600/1741/21-а, від 28.12.2022 року справи №160/14248/21, №420/22374/21, від 23.02.2023 року справи №160/20112/21, №600/1402/22-а.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24:00 год. 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
З огляду на зазначене правове регулювання, з урахуванням правових позицій Верховного Суду щодо тлумачення відповідних норм права, які є релевантними до спірних відносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо незаконності призначення та проведення контролюючим органом документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Зернолія» з 15.11.2021 року згідно з наказом ГУ ДПС у м. Києві від 26.11.2021 року №9509-г.
Питання щодо впливу таких процедурних порушень на правомірність податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами проведення відповідної податкової перевірки, також вже неодноразово вирішувалось Верховним Судом.
В постановах від 28.12.2022 року у справах №420/22374/21, №540/5445/21, №160/14248/21, від 28.10.2022 року у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 року у справі №160/24072/21, від 01.09.2022 року у справі №640/16093/21 Верховний Суд зазначав, що проведення перевірки на підставі постанови від 03.02.2021 року №89, у той час, коли чинними були положення пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.
Під час ухвалення постанов від 28.10.2022 року у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 року у справі №160/24072/21 Верховний Суд також враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17, і зазначив, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками.
Відтак, колегія суддів також вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що оскільки призначення і проведення контролюючим органом документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Зернолія» на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 26.11.2021 року №9509-г було незаконним, то це є достатньою підставою для визнання протиправними та скасування всіх податкових повідомлень-рішень, які прийняті за наслідками такої перевірки.
З огляду на викладене, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 16.08.2023 року №00537760701, №53705/26-15-07-03-01-25, №53709/26-15-07-03-01-25, №53710/26-15-07-03-01-25, №53707/26-15-07-03-01-25; від 25.10.2023 року №66900/26-15-07-03-01-25, №66902/26-15-07-03-01-25 є протиправними та підлягають скасуванню.
За таких обставин, не вбачається необхідності досліджувати питання правомірності включення ДПС України ТОВ «Зернолія» до плану-графіку планових документальних виїзних перевірок, обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо підстав визначення грошових зобов`язань та правомірність розгляду заперечень на акт перевірки.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відтак, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.