П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/36768/23	

Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Турецької І.О.,  
                                                    Шеметенко Л.П.
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дії та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2023р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Департаменту патрульної поліції від 30.11.2023р. №655 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 14.12.2023р. №1710о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Малафєєва Артема Юрійовича;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді  інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 15.12.2023р..
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.12.2023р. по день поновлення;
- допустити негайне виконання рішення в частині  поновлення ОСОБА_1 на посаді  інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 15.12.2023р. та в частині стягнення на користь позивача заробітної плати за один місяць у розмірі 15 883,21грн. з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів;
- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо утримання з грошового забезпечення відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився в розмірі 1814,97грн..
-  стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 компенсації в розмірі 1814,97грн, які утримано з грошового забезпечення для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 7.11.2015р. позивач проходив службу в органах поліції, займав посаду інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП. 
14.12.2023р. наказом Департаменту патрульної поліції №1710 о/с «По особовому складу» відповідно до п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції позивача, інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 14 грудня 2023р.. Підстава  наказ Департаменту патрульної поліції №655 від 30.11.2023р..
Позивач вважає, що оскаржувані накази про його звільнення зі служби, які прийняті внаслідок начебто отриманої неправомірної вигоди, а також за нібито неналежне виконання своїх посадових обов`язків є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, доводи комісії ґрунтуються на припущеннях, а матеріали службового розслідування, якими обґрунтовано ці доводи, зібрані в порушення вимог законодавства та з перевищенням владних повноважень інспекторами ВМАЗ УПП. Обраний вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, не відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст.2 КАС України, щодо обґрунтованості та пропорційності.
Не погодившись із зазначеними наказами відповідача, позивач звернувся в суд із даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2024р. у задоволенні адміністративного позову – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі. 
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, службове розслідування проведене з дотриманням вимог чинного законодавства, а застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції  є дискреційним повноваженням керівника.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі та  належної оцінки доказів, допустив невірне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права.
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах національної поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, має спеціальне звання старший лейтенант поліції.
9.10.2023р. начальнику УПП в Одеській області надійшов рапорт старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Пузанова Р., яким доповів, що 8.10.2023р., під час здійснення контролю за належним виконанням службових обов`язків працівниками полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Одеській області ДПП), нарядом поліції «Океан-0015» на 18 км Об`їзної дороги, м.Одеса, було зупинено транспортний засіб RENAULT PREMIUM 420.19 номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом KOGEL SN24P, номерний знак НОМЕР_2 , який мав зовнішні ознаки, які свідчили про внесення змін у конструкцію. 
Під час перевірки вказаного транспортного засобу було виявлено відсутність номеру рами напівпричепа, у зв`язку з чим на місце події було викликано слідчо-оперативну групу. Під час перевірки документів, водій вказаного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що він рухається з боку м.Ізмаїл та його близько 11:00 8.10.2023р. вже зупиняли співробітники патрульної поліції, які несуть службу на стаціонарному посту «Два стовпи». За словами водія, поліцейські виявили відсутність номеру рами напівпричепа та вимагали в нього неправомірну вигоду за вказане порушення та обіцяли відпустити водія, не викликаючи на місце події слідчо-оперативну групу. ОСОБА_2 мав при собі грошові кошти у розмірі 3500грн., проте вказана сума не влаштовувала співробітників поліції, які запропонували йому направитись на заправку та зняти додаткові кошти з банківської картки. ОСОБА_2 зробив все, що вимагали від нього співробітники поліції та через деякий час повернувся до них із грошовими коштами у сумі 5000грн., яку передав одному із поліцейських у кабіні свого вантажного сидільного тягача. Отримавши вказану інформацію, співробітники ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП передали її за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та направились до приміщення стаціонарного посту «Два стовпи», з метою охорони місця події до прибуття на місце працівників Державного бюро розслідувань. Після прибуття на місце події працівників Державного бюро розслідувань, останніми, у присутності двох понятих, проведено огляд будівлі стаціонарного посту, під час якого у кишені форменого одягу інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 виявлено десять купюр номіналом по 500грн. на загальну суму 5000грн. Вказані кошти було вилучено у присутності понятих. Також здійснено перегляд відеозаписів зі стаціонарних камер відеоспостереження, розміщених на стаціонарному посту «Два стовпи» та встановлено, що о 11.03 8.10.2023р. з будівлі посту вийшли інспектор взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та поліцейський взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку капрал поліції ОСОБА_3 , які о 11.04 8.10.2023р. зупинили транспортний засіб RENAULT PREMIUM42019, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KOGEL SN24P, номерний знак НОМЕР_2 . Встановлено, що під час спілкування з ОСОБА_2 , зазначені поліцейські не використовували портативні відео реєстратори. Подія зафіксована на портативні відео реєстратори №№001446 та 001644. ( т.І а.с.41-42)
До вказаного рапорту було долучено письмове пояснення ОСОБА_2 від 8.10.2023р., в яких повідомив, що 8.10.2023р. він рухався з м.Одеса по Об`їзній дорозі. Приблизно о 11.20 його зупинив співробітник патрульної поліції та попросив документи для перевірки. Після передачі документів поліцейський повідомив про порушення Правил дорожнього руху та запропонував вирішити питання без складання адміністративних матеріалів. Він повідомив, що має кошти у розмірі 3500грн.. В цей час підійшов інший працівник поліції і вони спільно почали натякали, що потрібна більша сума. ОСОБА_2 повідомив поліцейським, що відійде в бік зателефонувати щоб скинули кошти на банківський рахунок, після чого зателефонував дядьку та попросив скинути 5000грн.. Повідомивши поліцейським про наявність коштів на банківському рахунку, один із них повідомив, що неподалік є заправка, де можна зняти кошти. На заправці «ОККО» не вдалось зняти кошти та він повернувся до поліцейських. Один з поліцейських показав жестом та повідомив, що там можна зняти кошти через касу. Знявши кошти він повернувся до поліцейських. Один із поліцейських сказав піти до автомобіля, де він став на підніжку та йому було передано 5000грн., номіналом по 500грн.. Поліцейський взяв кошти та поклав їх до своєї кишені, після чого останній побажав щасливої дороги та пішов до напарника, а він поїхав далі по Об`їзній дорозі. ( т.І а.с.62-63).
9.10.2023р. начальник управління УПП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 доповів керівництву Департаменту патрульної поліції про необхідність призначення службового розслідування з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин подій за участю окремих працівників роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП, які мали місце 8.10.2023р. згідно рапорту старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП з Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Пузанова Р. від 9.10.2023р. №ВН22343/41/13/03-23. (т.І а.с.43-45)
9.10.2023р. наказом начальника Департаменту патрульної поліції полковника поліції Євгенія Жукова №2074 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин можливого одержання неправомірної вигоди окремими працівниками роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП під час несення служби 8.10.2023р. на дорожній станції патрульної поліції СП « 2 Стовпи» від водія транспортного засобу RENAULT PREMIUM 420.19 номерний знак НОМЕР_1 , про що стало відомо з рапорту старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області Д11П старшого лейтенанта поліції Пузанова Р. від 9.10.2023р. №ВН22343/41/13/03-23, з яким був ознайомлений ОСОБА_1 10.10.2023р. (т.І а.с.46-48)
У межах службового розслідування 20.10.2023р. ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що 8.10.2023р. він разом з іншими працівниками роти №5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП заступив на службу в денну зміну у складі наряду «СП-205 «Два стовпи». Приблизно о 11.00 він спільно з інспекторами ОСОБА_3 , зупинили транспортний засіб RENAULT PREMIUM для перевірки документів в рамках здійснення заходів правового режиму. Водій ОСОБА_2 надав документ для перевірки його особи. Підстав для затримання водія ОСОБА_2  чи транспортного засобу, а також для складання адміністративних матеріалів не було. Також пояснив, що під час спілкування водій розповів про те, що він з Херсонської області і як складно живуть громадяни в даному регіоні. Після перевірки він повернув водію документи та відпустив. Але водій зачинив автомобіль і спочатку пішов в напрямку Об`їзної дороги, а потім в сторону Авангарду. Він разом з інспекторами ОСОБА_3 продовжили несення служби. Приблизно о 13.30 на планшетний пристрій надійшов виклик про прийняття неправомірної вигоди на посту. Після дзвінка до заявниці інспектора ВМАЗ ОСОБА_5 , вона разом з інспектором ВМАЗ зайшли до будівлі та почали ставити питання хто і коли зупиняв вантажівки та вимагали у водія винагороду. Також пояснив, що слідчі ДБР вилучили у нього грошові кошти у розмірі 5000грн., номіналом по 500грн., решту грошей (90 грн) залишили. Також були надані пояснення, що у водія ОСОБА_6 не вимагав та не отримував неправомірну вигоду, несе службу у відповідності до Конституції України та законів України. З яких суб`єктивних причин та за яких обставин ОСОБА_6  вирішив повідомити про таке йому не відомо, жодних незаконних відносин з ним не було і тому вважає його заяву необґрунтованою та безпідставною. Додатково ОСОБА_1 пояснив, що він здійснював безперервно при виконанні своїх обов`язків і під час спілкування з громадянами, за виключенням приватного становища, а до кабіни автомобіля він підійшов запитати у водія, чому він стоїть і які в нього проблеми, здійснював фіксацію на портативному відео реєстраторі. ( т.І а.с.84-86).
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 23.10.2023р. №2175 строк розслідування був продовжений.
За результатами проведення службового розслідування комісією, призначеною наказом ДПП від 9.10.2023р. №2074 складено Висновок службового розслідування, який затверджений начальником Департаменту патрульної поліції Є.Жуком  7.11.2023р..
Так, у вказаному Висновку зазначено, серед іншого:
- 8.10.2023р. під час несення служби старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та капрал поліції ОСОБА_3 з невстановлених в ході службового розслідування підстав зупинили транспортний засіб RENAULT PREMIUM 420.19, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 .. Після тривалого спілкування, водій направився до автомобільної заправної станції, де зняв готівкові кошти, які, як стало відомо з його, письмових пояснень, він в подальшому передав поліцейському за не притягнення його до відповідальності, після чого залишив місце події. Факт зняття готівкових коштів ОСОБА_6 підтверджується поясненням старшого інспектора з особливих доручень ВМАЗ УПП в Одеській області ДПГІ старшого лейтенанта поліції Пузанової Р. та наданим нею відеозаписом.
- 8.10.2023р. під час спілкування з ОСОБА_6 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та капрал поліції ОСОБА_3 не здійснювали безперервну відео фіксацію події на службові портативні відео реєстратори;
- дисциплінарна комісія зауважила, що перед тим, як направитись разом з ОСОБА_6 до кабіни його вантажного сідлового тягача, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 дістав з кишені портативний відео реєстратор та передав його капралу поліції ОСОБА_3 , що свідчить про навмисне нездійснення відео фіксації ним під час виконання службових обов`язків, з метою уникнення фіксації події, що мала місце в кабіні, де зі слів ОСОБА_6 він передав неправомірну вигоду поліцейському.
- дисциплінарна комісія прийняла до уваги те, що капрал поліції ОСОБА_3 , узявши в старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 портативний відео реєстратор. не лише не вжив заходів щодо припинення порушення, а й сприяв вчиненню останнім протиправних дій.
- комісія зазначила, що відсутність безперервної відео фіксації у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та капрала поліції ОСОБА_3 унеможливлює встановлення всіх фактів події, а також спростування тверджень ОСОБА_6 щодо надання неправомірної вигоди, що, в свою чергу, дискредитує звання працівника поліції.
- за заявою ОСОБА_6 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №62023150020000770 за ч.3 ст.368 КК України.
- дисциплінарною комісією також ураховано, що у вимірі обставин цієї справи не досліджуються питання наявності або відсутності вини старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1  у вчиненні кримінального правопорушення; а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного простушку у вигляді порушення службової дисципліни, а саме, особистої недисциплінованості та негативності особистих якостей, не виявлення ним високої свідомості дисципліни, порушення основних обов`язків поліцейського, Конституції, законів, інших нормативно-правових актів та Присяги поліцейського, однак, усвідомлюючи характер своїх дій, не утримався від його скоєння.
- обставини, що пом`якшуюсь відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарною комісією в ході проведення службового розслідування не встановлено.
- також дисциплінарною комісією враховано, що за час несення служби лейтенант поліції ОСОБА_1 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності (наказом УПП в Одеській області ДПП в Одеській області ДПП від 11.01.2021р. №11 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження; наказом УПП в Одеській області ДПП від 3.09.2021р. №493 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, наказом УПП в Одеській області ДПП від 10.05.2023р. №471 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження. При цьому, зауважено, що на підставі наказу ДПП від 13.07.2021р. №1534 проведено службове розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни, у т.ч. старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилося; у неоформлені 27.06.2021р. адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_7 у зв`язку з його зверненням про зупинення на дорожній станції патрульної поліції СП « 2 Стовпи» працівниками поліції, один із яких вимагав та в подальшому отримав неправомірну вигоду у розмірі шістсот гривень. Під час даного службового розслідування також було встановлено, що ОСОБА_1 не здійснював відео фіксацію на портативні відео реєстратори протягом усього часу несення служби 27.06.2021р..
- обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейських є наявність негативних наслідків, а саме поширення інформації щодо вказаної події у меседжері Телеграм каналі  Х*вая Одесса, наступного змісту:  Одесского патрульного задержали на взятке в 5000грн.. Сегодня в полицию обратился водитель фуры и сообщил, что на Двух столбах с него поимели 5 тысяч гривен за отсутствие номера рамы на полуприцепе…., яка набула суспільного резонансу, що підриває авторитет не тільки одного поліцейського, а й авторитет Національної поліції України в цілому.
На підставі викладеного дисциплінарна комісія запропонувала за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію». Присяги працівника поліції, визначеної ст.64 ЗУ «Про Національну поліцію», ст.ст.22, 38 та 42 ЗУ «Про запобігання корупції», п.п.1, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, абз.2 та 3о п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 9 листопада 2016р. №1179, п.п.4, 5 розділу ІІ та п.2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018р. №1026, підпунктів 1, 10, 13 п.3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018р. N112, відповідно до п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1  застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. ( т.І а.с.90-131).
30.11.2023р. на підставі висновку службового розслідування відповідно до ст.11-14, ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту, п.1 розділу VІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018р. №893, наказом Департаменту патрульної поліції №655 «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.1, 2 ч.1 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію». Присяги працівника поліції, визначеної ст.64 ЗУ «Про Національну поліцію», ст.22, 38 та 42 ЗУ «Про запобігання корупції», п.1, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, абз.2 та 3 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 9 листопада 2016р. №1179, п.4, 5 розділу ІІ та п.2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018р. №1026, підпунктів 1, 10, 13 п.3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018р. N5112, відповідно до п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. ( т.І а.с.38-40).
З даним наказом Позивач був ознайомлений 14.12.2023р., про що свідчить його особистий підпис.
14.12.2023р. наказом Департаменту патрульної поліції №1710 о/с «По особовому складу» відповідно до п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 14 грудня 2023р.. Підстава  наказ Департаменту патрульної поліції №655 від 30.11.2023р..
З даним наказом Позивач був ознайомлений 14.12.2023р., про що свідчить його особистий підпис про отримання його копії.
Не погоджуючись з наказами про притягнення до відповідальності та про звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних наказів у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1  ст.3 ЗУ від 2.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію»  (надалі  Закон №580-VIII), у своїй діяльності поліція керується  Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до  Конституції  та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з п.п.1, 2  ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень  Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
У відповідності до ч.ч.1, 2  ст.19 Закону №580-VIII  (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з п.6 ч.1  ст.77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 7.11.2018р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018р. за №1355/32807, затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції, який визначає процедуру проведення службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування. 
Відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку№893, підставою для призначення службового розслідування може бути рапорт про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно з п.п.1, 2, 3 Розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Відповідно до п.4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити :
- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
- вид і розмір заподіяної шкоди;
- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Пунктом 5 розділу VI Порядку №893 передбачено, що у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначається висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення  закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
Згідно з п.10 розділу VI Порядку №893, у разі надходження до керівника органу поліції вищого рівня скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо якого є висновок службового розслідування, якщо в ній містяться відомості, які не були досліджені під час проведення службового розслідування, чи безпосереднього виявлення таких відомостей уповноважений керівник органу поліції вищого рівня призначає нове службове розслідування за такими відомостями, проведення якого доручається дисциплінарній комісії органу поліції вищого рівня.
Частиною 6 ст.14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед  законом  незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Відповідно до ч.8, 9, 10 ст.14 Дисциплінарного статуту, у разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Таким чином, поліцейський може бути підданий дисциплінарному стягненню не інакше, як за вчинення дисциплінарного проступку, факт вчинення якого має бути встановлено та доведено в ході проведеного службового розслідування, проведеного з дотриманням встановленої процедури.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються ст.16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Так, згідно з ч.ч.1 та 2 ст.16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження (п.7 Розділу V Порядку №893).
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування (п.13 Розділу V Порядку №893).
Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (п.14 Розділу V Порядку №893).
Відповідно до ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право зокрема, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.
Відповідно до п.2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Відповідно до п.1 розділу VIІ Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, службове розслідування відносно порушення позивачем службової дисципліни було призначено письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, на підставі доповідної записки начальника УПП в Одеській області ДПП від 9.10.2023р. про можливі порушення службової дисципліни з боку окремих працівників, у тому числі й позивача. 
Отже, відповідач діяв у відповідності до наведених вище положень ст.14 Дисциплінарного статуту та п.1 розділу ІІ Порядку №893.
Також з матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що за результатом проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія встановила порушення позивачем вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію». Присяги працівника поліції, визначеної ст.64 ЗУ «Про Національну поліцію», ст.ст.22, 38 та 42 ЗУ «Про запобігання корупції», п.п.1, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, абз.2 та 3о п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 9 листопада 2016р. №1179, п.п.4, 5 розділу ІІ та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018р. №1026, підп.1, 10, 13 п.3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018р. N112, відповідно до п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту. 
Згідно матеріалів службового розслідування, наведені обставини були встановлені дисциплінарною комісією на підставі аналізу у сукупності:
- письмових документів, зібраних у ході службового розслідування; 
- пояснень, відібраних у ході службового розслідування; 
- відеозаписів з камер відеоспостережень та відеозаписів з портативних відео реєстраторів поліцейських.
З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Проте, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 5.03.2020р. у справі №815/4478/16.
Відповідно до Модельного кодексу поведінки державних службовців (Рекомендація № R(2000) 10 Комітету Міністрів державам-членам Ради Європи щодо кодексів поведінки державних службовців, прийнята Комітетом міністрів на 106 сесії 11 травня 2000 року) державний службовець повинен здійснювати свої повноваження відповідно до закону і тих законних вимог і етичних стандартів, що стосуються його чи її функцій, завжди поводитись таким чином, щоб була забезпечена віра громадськості у чесність, безсторонність і ефективність публічної влади.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 17.08.2019р. по справі №806/2555/17 зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.
Судова колегія зазначає, що застосування до поліцейського, винного у вчиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 та розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
У відповідності до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.
Статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Частиною 3 ст.19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, осіб порушників, ступінь їх вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейських, їх ставлення до служби.
Частиною 10 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, визначено, що у разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
У відповідності до ст.21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Згідно зі ст.22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
Отже під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Аналізуючи вищенаведене, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.
Дискреційні повноваження  це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
При цьому, конкретний вид дисциплінарного стягнення обирається за результатами з`ясування обставин проступку та одержання письмових пояснень від особи, яка його вчинила, залежно від ступеню вини та тяжкості проступку.
Однак, судова колегія вважає, що судом першої інстанції, як і керівником Департаменту патрульної поліції при видані наказу «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 30.11.2023р. №655, зокрема, пункту 1, який стосується позивача, не були враховані приписи Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зокрема ст.29 якою  визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.
24.02.2022р.  Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022  введено воєнний стан на території України з 24.02.2022р. строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і триває до сьогодні.
Отже, виходячи з наведеного, судова колегія встановила, що оскаржувані накази були прийняті під час дії на всій території України воєнного стану.
Так, за приписами ч.1 ст.29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.1 ст.29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.
Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.
У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Тобто дискреційні повноваження керівника, уповноваженого на застосування до поліцейського заходів дисциплінарного впливу, на час воєнного стану обмежені вказаною нормою права, яка визначає порядок накладення дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого виду дисциплінарного стягнення.
За таких обставин, враховуючи, що застосування до позивача такого виду стягнення, як звільнення зі служби в поліції, яке є більш суворим, відбулось без врахування приписів ч.1 ст.29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, тобто оскаржуваними наказами порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.
Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання протиправним та скасуванні п.1 наказу Департаменту патрульної поліції від 30.11.2023р. №655 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Як наслідок підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 14.12.2023р. №1710о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Разом з тим, відповідно до ч.1ст.235  Кодексу законів про працю України  (далі  КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Тобто, у випадку незаконного звільнення працівника, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його незаконно звільнено.
Відповідно до п. 3 ч.1ст. 371  КАС України  рішення суду в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.
За наведеного вище, судова колегія вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про негайне виконання рішення в частині  поновлення ОСОБА_1 на посаді  інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 15.12.2023р. та в частині стягнення на користь позивача заробітної плати за один місяць у розмірі 15 883,21грн. з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 15.12.20203р., судова колегія зазначає наступне.
Згідно з ч.2  ст.235 КЗпП України  при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до  ст.27 ЗУ «Про оплату праці»  порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Водночас, виплата грошового забезпечення поліцейському під час вимушеного прогулу регулюється  постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з наступними змінами та доповненнями.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6.04.2016р. №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016р. за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.
Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, встановлено, що при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Зі змісту вищевказаного Порядку, який є специфічним для вирішення даних спірних відносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Отже, обрахування середньоденного грошового забезпечення позивача на момент звільнення повинно здійснюватися відповідно до кількості календарних днів за два останніх повних місяці служби. Тобто, діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.
Аналогічний висновок сформовано викладено в постанові Верховного Суду від 19.07.2018р., справа №805/1110/17-а, де чітко врегульовано питання про те, як здійснюється виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу, а саме - в календарних, а не робочих днях.
Згідно з довідкою ДПП від 20.12.2023р. №2270 про доходи ОСОБА_1 , його середньоденне грошове забезпечення складає 520,76грн..
Слід зазначити, що періодом вимушеного прогулу позивача є період з 15.12.2023р. по дату постановлення рішення у справі 7.11.2024р., який складає 329 календарних дні.
Таким чином, судова колегія вважає, що сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.12.2023р. по 7.11.2024р., становить 171 330,04грн.  (520,76грн. х 329) і така сума зазначена без вирахування податків та зборів, обов`язкових платежів, які підлягають утриманню під час виплати доходу відповідно до положень податкового законодавства.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Департаменту патрульної поліції щодо утримання з грошового забезпечення відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився в розмірі 1814,97грн. та стягнення відповідної суми на користь позивача, судова колегія зазначає наступне.
Наказом Департаменту патрульної поліції від 14.12.2023р. №1710о/с позивача звільнено зі служби в поліції, з відрахуванням з грошового забезпечення та інших виплат вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився в сумі 1814,97грн.
Як вбачається з розрахункової довідки за грудень 2023р., при звільненні з нарахованого позивачу грошового забезпечення та інших виплат утримано відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився в розмірі 1814,97грн.
Відповідно до п.1 розділу V Порядку забезпечення поліцейських одностроєм, затвердженого  наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017р. №772  і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3.10.2017р. за №1224/31092, відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, здійснюється в разі звільнення поліцейського із служби з таких підстав, як у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що дії відповідача з утримання з грошового забезпечення позивача відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився на час їх вчинення були правомірними, оскільки був чинний наказ відповідача від 30.11.2023р. №655 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Проте, слід зазначити, що оскільки при розгляді цієї справи судом визнано протиправним застосування до позивача дисциплінарного стягнення та поновлено його на посаді, то наразі відсутні правові підстави для утримання з грошового забезпечення позивача відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився.
За таких обставин, судова колегія вважає, що ця позовна вимога підлягає задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача утриманого з нього відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився у сумі 1814,97грн.
Що стосується питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то судова колегія зазначає наступне.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1  ст.134 КАС України).
Згідно із ч.2  ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ( п.1 ч.3  ст.134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4  ст.134 КАС України).
Відповідно до ч.3  ст.4  ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно із пп.1, 2, 6 ч.1 та ч.2  ст.19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Приписами  ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Положеннями п.3.2  рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009р. за №23-рп/2009  передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, апеляційний суд зазначає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).  Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме зі змісту позовних вимог, представник позивача просить стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25000грн..
Проте, судова колегія зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).  
Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні документально підтвердженні витрати на правову допомогу, а також відсутні розрахунки таких витрат, судова колегія приходить до висновку про відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині.
Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2024р. –  скасувати.
          Прийняти по справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дії та стягнення коштів – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Департаменту патрульної поліції від 30.11.2023р. №655 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 14.12.2023р. №1710о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Малафєєва Артема Юрійовича.
Зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді  інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 15.12.2023р..
Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.12.2023р. по 7.11.2024р. у розмірі 171  330,04грн..
Допустити негайне виконання рішення в частині  поновлення ОСОБА_1 на посаді  інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 15.12.2023р. та в частині стягнення на користь позивача заробітної плати за один місяць у розмірі 15 883,21грн. з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 компенсації в розмірі 1814,97грн, які утримано з грошового забезпечення для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту отримання.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          І.О. Турецька 

                                                                                          Л.П. Шеметенко