ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року	Львів	Справа № 500/3021/23 пров. № А/857/19534/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Ільчишин Н. В.,
з участю секретаря судового засідання                Ханащак С. І., 
представника відповідача                                      Дядишин Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року (прийняту в м. Тернополі суддею Дерех Н. В. в порядку письмового провадження) про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в адміністративній справі № 500/3021/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                        В С Т А Н О В И В :

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в адміністративній справі № 500/3021/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним і скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, оформлене листом №О-31/6/6101-23/6101.2.1/5212-23 від 06 червня 2023 року щодо повернення без розгляду декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства.
Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.06.2023 про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

05 липня 2024 року представник ОСОБА_1 подав до Тернопільського окружного адміністративного суду письмове клопотання, в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, вчинені при виконанні рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі № 500/3021/23 в частині відмови ОСОБА_1 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства; 
- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини першої статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виконанні рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в справі № 500/3021/23 та розгляду звернення ОСОБА_1 щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства; 
- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області протягом місяця надати до суду звіт про виконання Окремої ухвали. 
Підставою для подання цього клопотання представник позивача зазначив статті 383 та 249 КАС України.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року клопотання представника ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, подане на підставі статей 249, 383 КАС України, залишене без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції вказав, що повторно розглядаючи заяву ОСОБА_1 про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації від 01.06.2023, відповідач фактично виконав судове рішення в адміністративній справі № 500/3021/23.
А незгода заявника з результатами такого виконання судового рішення є самостійною підставою для їх оскарження до суду. Тобто оскарження дій відповідача при прийнятті відповідного рішення, що викладене у листі від 17.04.2024, є самостійним предметом спору, а тому звернення до суду із заявою про застосування судового контролю за виконанням судового рішення у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, у цьому випадку не є належним способом захисту прав та інтересів ОСОБА_1 .
Також, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.
Відтак, з огляду на приписи частини шостої статті 383 КАС України у спірних відносинах відсутні обставини протиправних дій та протиправних рішень відповідача щодо виконання рішення суду у цій справі, а тому суд не знайшов підстав для постановлення окремої ухвали.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржив через свого представника ОСОБА_1 , який вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального права. Тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а його заяву задовольнити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовував тим, що висновки суду першої інстанції про те, що повторно розглядаючи заяву ОСОБА_1 про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації, відповідач фактично виконав судове рішення у вказаній адміністративній справі, не відповідають матеріалам справи. Так, відповідача було зобов`язано не просто повторно розглянути декларацію ОСОБА_1 , а з урахуванням висновків суду.
Також заявник через свого представника подав до суду клопотання, в якому просив урахувати правову позицію Верховного Суду в справі № 816/2026/18.

Відповідач подав відзив на вказану апеляційну скаргу, вважаючи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та висновків суду першої інстанції не спростовують. Тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Покликався, зокрема, на те, що рішення суду в адміністративній справі № 500/3021/23 виконане в повному обсязі. Також він погодився з доводами суду першої інстанції в тому, що незгода заявника з результатами виконання судового рішення є самостійною підставою для їх оскарження до суду.

У судовому засіданні представник відповідача, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Представник заявника (апелянта) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, у зв`язку з неможливістю взяти участь у судовому засідання через погане самопочуття.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

Частиною першою статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 
1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 
2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 
3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 
4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 
5) номер адміністративної справи; 
6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 
7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 
9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 
10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Відтак, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
Водночас, у контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.
Забезпечуючи судовий контроль щодо виконання рішення, суд здійснює перевірку виключно в межах обставин досліджених та встановлених судовим рішенням.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, колегією суддів з`ясовано, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в адміністративній справі № 500/3021/23 виконане не в повному обсязі.

Так, зокрема, на виконання цього судового рішення Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації та надіслало на адресу заявника лист-повідомлення від 17.04.2024, у якому виклало норми законодавства та фактичні обставини справи.
Проте, вказаний лист, як письмовий адміністративний акт, не містить резолютивної частини, а саме - яке рішення було прийняте за результатами виконання судового рішення, про що було зазначено в резолютивній частині рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в адміністративній справі № 500/3021/23; також у листі не зазначено, яким чином відповідачем було враховано висновки суду в цій справі, про що також зазначено в мотивувальній та резолютивній частинах цього рішення.

Вказане дає підстави вважати, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в адміністративній справі № 500/3021/23 виконане не в повному обсязі. 

Також Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області подало до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлення-листа про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в адміністративній справі № 500/3021/23 в повному обсязі та добровільному порядку.

За змістом статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Частиною четвертою статті 383 КАС України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Вказане свідчить, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Як зазначено вище, виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, що свідчить про дотримання заявником вимог частини четвертої статті 383 КАС України в повному обсязі.
Разом з тим, повідомлення відповідача (боржника) про виконання рішення суду в повному обсязі не узгоджується зі змістом мотивувальної та резолютивної частин рішення суду.

А висновки суду першої інстанції про те, що незгода заявника з результатами такого виконання судового рішення є самостійною підставою для їх оскарження до суду, а також покликань на те, що звернення із заявою в порядку статті 383 КАС України є передчасним, позаяк виконавче провадження № 75305662 з виконання виконавчого листа від 07 травня 2024 року № 500/3021/23 станом на день звернення до суду з цим клопотання не завершене, є помилковими та не ґрунтуються на нормах процесуального права.

За таких підстав, з огляду на помилкове застосування норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати з прийняттям окремої ухвали відповідно до частини шостої статті 383 та статті 249 КАС України - клопотання ОСОБА_1 задовольнити частково: 
- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області щодо виконання не в повному обсязі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в справі № 500/3021/23; 
- копію окремої ухвали направити керівнику Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області для організації вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є частково суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення питання, через що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям окремої ухвали.

Керуючись статтями 229, 294, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 383 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в адміністративній справі № 500/3021/23 скасувати.

Прийняти окрему ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області щодо виконання не в повному обсязі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в адміністративній справі № 500/3021/23. 

Копію окремої ухвали направити керівнику Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області для організації вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в адміністративній справі № 500/3021/23.

Про результати виконання рішення вказаного рішення необхідно повідомити Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 30 днів з дня отримання копії окремої ухвали.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена особами, яких вона стосується безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів в порядку, встановленому статтями 329 - 331 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
У зв`язку з перебуванням судді Ільчишин Н. В. у відрядженні 19 та 20 вересня 2024 року, а також перебуванням головуючого судді Коваля Р. Й. у черговій щорічній оплачуваній відпустці в період з 23 вересня 2024 року по 01 жовтня 2024 року постанову складено в повному обсязі 02 жовтня 2024 року.