П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2024 року
м. Київ
Справа № 990/307/23
Провадження № 11-200заі24
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Желєзного І. В.,
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.
розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2024 року (судді Білоус О. В., Блажівська Н. Є., Желтобрюх І. Л., Шишов О. О., Яковенко М. М.) у справі № 990/307/23 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України про визнання протиправним і часткове скасування Указу Президента Українита
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог
1.               У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України, у якому просив визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 12 травня 2023 року №279/2023 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині введення в дію пункту (позиції) № 32 додатку 1.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.               Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2024 року на підставі пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) клопотання представника Президента України задоволено, позовну заяву залишено без розгляду.
3.               Залишаючи без розгляду позовну заяву  ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався на повторне неприбуття позивача та його представника до суду для розгляду справи, зокрема, у судові засідання, призначені на 10 липня та 07 серпня 2024 року.
4.               Суд також виснував, що повторна неявка позивача і представника позивача у судове засідання 07 серпня 2024 року є неповажною, оскільки, справу № 754/9660/24, у якій адвокат Лещенко О. В. приймає участь, призначено до розгляду на 07 серпня 2024 року о 10:30 год ухвалою Деснянського районного суду міста Києва, постановленою лише 15 липня 2024 року (т. 3 а. с. 246-247), в той час, як повістка про виклик у судове засідання, призначене у Верховному Суді отримана останнім 10 липня 2024 року.
5.               Крім того, колегія суддів дійшла висновку про неможливість розгляду справи у зв`язку з неявкою позивача чи його представника у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи наявні невирішені клопотання про поновлення строків для долучення доказів, а учасники справи ще не надали свої пояснення з приводу заявленого позову. Вказані процесуальні дії мали відбуватись у судових засідання, призначених на 10 липня та 07 серпня 2024 року, про що було відомо представнику позивача.
Короткий зміст та обґрунтування вимог, наведених в апеляційній скарзі 
6.               Не погодившись із цим судовим рішенням, позивач, від імені якого діє адвокат Лещенко О. В. подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з грубим порушенням норм процесуального права та обмежила право позивача на доступ до правосуддя.
7.               Скаржник зауважив, що клопотання позивача від 04 липня 2024 року про відкладення розгляду справи у судовому засіданні 10 липня 2024 року було Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду задоволено, тобто перша неявка представника позивача в судове засідання судом визнано поважною, що підтверджується протоколом судового засідання. Отже, суд першої інстанції передчасно, необґрунтовано, протиправно та безпідставно зробив висновок про повторну неповажну причину неявки у судове засідання, що свідчить про грубе порушення норм процесуального права, нехтування національним судом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, чим обмежило право позивача на доступ до суду.
8.               На переконання скаржника, якщо ж суд перше клопотання про відкладення розгляду справи задовольнив, відповідно друге клопотання і рішення суду про відмову у його задоволенні у розумінні КАС України слід у розумінні статті 205 КАС України вважати першою неявкою у судове засідання представника позивача з неповажних причин.
9.               Натомість, представник позивача вважає, що клопотання про відкладення розгляду справи від 06 серпня 2024 року є обґрунтованим, а причини неявки у судове засідання є поважним, адже представник позивача брав участь в іншій судовій справі, де участь учасників справи визнано судом обов`язковою, на відміну від цієї справи, де суд не визнавав ні обов`язковою участь позивача, ні його представника, а отже неявка учасника справа у розумінні КАС України не є перешкодою для розгляду справи по суті.
10.           Скаржник також указав, що зазначення судом першої інстанції відомостей та обставин про нібито «не надання пояснень» учасниками справи є недостовірною інформацією, адже представник позивача надав пояснення по суті спору 23 травня 2024 року. Крім того, незрозумілим є і те, яким чином неявка учасника справи перешкоджала розгляду клопотань. Більш того, невідомо, які клопотання суд першої інстанції не розглянув, адже після 23 травня 2024 року (фактично коли слухалась справа по суті з наданням пояснень у справі) будь-яких клопотань від інших учасників справи до суду не надходило.
11.           Окремо, позивач звертає увагу на нерелеватне застосування судом першої інстанції правових позицій Великої Палати Верховного Суду в оскаржуваній ухвалі, оскільки позивачі в цих справах регулярно не з`являлися в судові засідання та не повідомляли суд належним чином про причини своєї неявки, отже суди у цих всіх справах зазначених постанов Великої Палати Верховного Суду, з урахуванням повторної неявки позивачів без повідомлення поважних причин неявки, доходили до висновку щодо застосування частини 5 статті 205 КАС України. Натомість у цій справі в усіх засіданнях представник позивача брав участь, проявляв інтерес, регулярно подавав додатково зібрані докази, подавав обґрунтовані клопотання та заяви, що свідчить про відсутність будь-яких зловживань щодо неналежного виконання процесуальних обов`язків та втрату інтересу до розгляду такої справи.
12.           На підставі викладеного скаржник просить скасувати ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Рух апеляційної скарги
13.           Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 28 серпня 2024 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2024 року, а ухвалою від 18 вересня 2024 року призначила справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі частини третьої статті 311 КАС України, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають участі сторін.
Позиція інших учасників справи
14.           У відзиві на апеляційну скаргу представник Президента України зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою, натомість суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права.
15.           На думку представника Президента України, з огляду на неприбуття апелянта та його представника в судове засідання повторно, неповідомлення про причини неприбуття до суду повторно, за умови неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов правомірного висновку, що цей позов підлягає залишенню без розгляду.
16.           Представник Президента України указав, що суд дійшов правильного висновку, що повторна неявка апелянта і його представника в судове засідання 07 серпня 2024 року є неповажною, оскільки справу № 754/9660/24, у якій адвокат Лещенко О. В. брав участь, було призначено до розгляду на 07 серпня 2024 року о 10:30 ухвалою Деснянського районного суду міста Києва, постановленою лише 15 липня 2024 року, в той час як повістка про виклик у судове засідання, призначене у Верховному Суді, отримана останнім 10 липня 2024 року. 
17.           Крім того, суд правомірно звернув увагу, що відсутня інформація щодо неможливості прибуття у судове засідання апелянта особисто або неможливості забезпечення участі іншого представника у судовому засіданні по цій справі.
18.           На підставі викладеного представник Президента України просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 липня 2024 року - без змін.
19.           У відзиві на апеляційну скаргу СБУ зазначила, що повністю заперечує проти задоволення заявлених в апеляційній скарзі вимог та вважає їх безпідставними, необґрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню.
20.           СБУ указала, що в ухвалі, занесеної до протоколу судового засідання від 10 липня 2024 року, зазначено, що клопотання про відкладення розгляду справи задоволено, судове засідання відкладено. Однак, на переконання СБУ, із вказаного не випливає, що суд задовольнив клопотання представника позивача про визнання причин неприбуття в судове засідання поважними. При цьому, навіть якщо припустити, що судом 10 липня 2024 року було визнано відсутність представника позивача з поважних причин, що не висновується безпосередньо з ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, занесеної до протоколу судового засідання 10 липня 2024 року, суд все ж не позбавлений права залишити позов без розгляду.
21.           СБУ вважає, що оскільки в абзаці першому частини першої статті 205 КАС України обов`язковою вимогою для залишення позовної заяви без розгляду є неявка без поважних причин саме позивача, в нашому випадку ОСОБА_1 (а не його представника), від якого не надходило жодного повідомлення щодо причин неявки в судове засідання, заяви чи клопотання про розгляд справи за його відсутності, то в суду першої інстанції фактично відсутні обставини, які б виключали можливість застосування частини п`ятої статті 205 КАС України.
22.           Крім того, незалежно від того, визнавалась явка в судове засідання обов`язковою чи ні, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин суд може скористатись правом, визначеним частиною п`ятою статті 205 КАС України.
23.           У зв`язку з викладеним СБУ зазначила, що оскаржувана ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановлена відповідно до положень чинного процесуального законодавства, відтак підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
24.           Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
25.           Згідно із частиною п`ятою вказаної статті у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
26.           Пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
27.           Таким чином, обов`язковою підставою для прийняття ухвали про залишення позову без розгляду є, зокрема, саме повторне неприбуття позивача (якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у судове засідання без поважних причин або неповідомлення про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
28.           Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник повторно без поважних причин не з`явились до суду для розгляду справи, зокрема, у судові засідання, призначені на 10 липня та 07 серпня 2024 року.
29.           Велика Палата Верховного Суду не погоджується із наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
30.           З матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2024 року позивач та його представник у судове засідання не прибули, водночас 04 липня 2024 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи.
31.           Згідно з матеріалами справи Касаційний адміністративний суд розглянув клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, задовольнив указане клопотання та відклав розгляд справи до 07 серпня 2024 року о 10:30. При цьому підстави неявки позивача та його представника в судове засідання призначене на 10 липня 2024 року, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду неповажними не визнавав (том 2, а. с. 126). 
32.           На переконання Великої Палати Верховного Суду, невизнання Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду неповажними причин неявки позивача в судове засідання, призначене на 10 липня 2024 року, з яким суд першої інстанції пов`язує першу неявку ОСОБА_1 в судове засідання без поважних причин, унеможливлює застосування пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, який передбачає залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача в судове засідання саме без поважних причин.
33.           За приписами частини п`ятої статті 205 та пункту 4 частини першої статті 240 КАС України обов`язковою умовою для прийняття судом рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторна неявка позивача в судове засідання без поважних причин. Виходячи з обставин цієї справи оскільки 10 липня 2024 року судове засідання не відбулось у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату, а також те, що причини неявки позивача та/або його представника Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду неповажними не визнавав, то відсутні підстави для ухвалення рішення про залишення позовної заяви без розгляду через повторне неприбуття позивача в судове засідання 07 серпня 2024 року без поважних причин.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
34.           Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є недоведеність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
35.           Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, оскаржувана ухвала Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Висновки щодо розподілу судових витрат
36.           Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
37.           Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
2. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач	 	 	І. В. Желєзний	
Судді: 	О. О. Банасько	 	М. В. Мазур	
 	О. Л. Булейко	 	С. Ю. Мартєв	
 	Ю. Л. Власов	 	С. О. Погрібний	
 	І. А. Воробйова	 	О. В. Ступак	
 	Ж. М. Єленіна	 	І. В. Ткач	
 	Л. Ю. Кишакевич	 	О. С. Ткачук	
 	В. В. Король	 	В. Ю. Уркевич	
 	О. В. Кривенда	 	Є. А. Усенко	
 	 	 	Н. В. Шевцова	
Відповідно до частини третьої статті 321 Кодексу адміністративного судочинства України постанову оформила суддя Шевцова Н. В.