Справа № 165/2861/21 	Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О. Р. 	
Провадження № 22-ц/802/1202/24  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
20 грудня 2024 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Матвійчук Л. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_3 , на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, у якому позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . 
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Кінах Я. В. подала суду письмове клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішення у справі № 165/857/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю ОСОБА_2 , а саме квартири  АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року у цій справі постановлено зупинити провадження у цивільній справі № 165/2861/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири до набрання законної сили рішення у справі № 165/857/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю.
Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, представник позивачка ОСОБА_1 – адвокат Свередюк Ю. А. подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Кінах Я. В. просила у задоволенні апеляційної скарги представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Свередюк Ю. А. відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , подану її адвокатом Свередюк Ю. А., слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції з таких підстав.
Зупиняючи провадження у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що розгляд цієї цивільної справи є об?єктивно неможливий до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 165/857/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю.
Такі висновки суду зроблені з порушенням норм процесуального права.
За положеннями пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов?язаний зупинити провадження у справі у разі об?єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об?єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, визначаючи наявність підстав для зупинення провадження у справі, суд повинен перевірити, чи при розгляді іншої справи можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість їх розгляду.
Проте суд не може посилатися на об?єктивну неможливість розгляду справи у випадках, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 зробив висновок, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з?ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об?єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з?ясовувати, як пов?язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом, чим обумовлюється об?єктивна неможливість розгляду справи.
Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв?язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Разом з тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об?єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Пов?язаність справ полягає у тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення для цієї справи. Неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи судом полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через об?єктивні обставини.
Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об?єктивна неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
За матеріалами справи судом встановлено, що предметом спору в обох справах є нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 .
У справі, що переглядається, ОСОБА_1 пред?явила позовні вимоги до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, а у справі № 165/857/24 ОСОБА_2 пред?явив позов до ОСОБА_1 при визнання квартири його особистою приватною власністю, тобто предметом спору по обох справах є нерухоме майно – одна і та ж квартира.
До своєї позовної заяви ОСОБА_1 приєднала докази для встановлення та оцінки обставин (фактів), які мають бути предметом судового розгляду за її позовом.
Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за порушення норм процесуального права ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_3 , задовольнити.
Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року у цій справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді