П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/1268/24	

Перша інстанція: суддя Бульба Н.О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Турецької І.О.,
          Шеметенко Л.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Міністерства оборони України, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати п.3 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023р. №15/в про відмову йому в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням при первинному огляді ІІІ групи інвалідності, з 10.03.2023р., внаслідок травм, поранень, так, пов`язаних із захистом Батьківщини, отриманих 25.04.2022р. та 24.05.2022р.;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому при первинному огляді ІІІ групи інвалідності, внаслідок травм, поранень, так, пов`язаних із захистом Батьківщини, отриманих 25.04.2022р. та 24.05.2022р. у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року на дату встановлення ІІІ групи інвалідності - 10.03.2023р..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 2023 році Обласною МСЕК обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради він визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни по 1.04.2024р., травма, поранення, пов`язані із захистом Батьківщини.
27.03.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціального забезпечення МОУ із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням часткової втрати працездатності на підставі Довідки за №651918 про визнання застрахованої особи третьої групи інвалідності у зв`язку із захистом Батьківщини.
Однак, 11.08.2023р. на засіданні комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги, скасування рішення суду та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у 2023 році при огляді МСЕК позивачу знову встановлено ІІІ групу інвалідності, без зміни її причинного зв`язку, відтак відсутні підстави для виплати йому одноразової грошової допомоги.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі та належної оцінки доказів, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права.
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що 23.12.2015р. Первомайською міжрайонною МСЕК ОСОБА_1 був визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи по 1.01.2017р. (а.с.6).
18.11.2016р. під час повторного огляду Обласною МСЕК обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради позивач був визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи по 1.01.2018р. (а.с.7).
У подальшому, під час повторних оглядів Обласною МСЕК обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради позивачу було встановлено інвалідність ІІІ групи по 1.01.2019р. та 1.01.2020р..
Відповідно до листа Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» від 5.03.2020р. за №56-13/14/-185 на засіданні ЦМСЕК МОЗ України прийнято рішення про не продовження терміну групи інвалідності позивачу (а.с.10).
З 25.02.2022р. позивач проходив військову службу та у період виконання бойового завдання отримав поранення.
10.03.2023р. позивача під час первинного огляду Обласною МСЕК обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради визнано особою з інвалідністю ІІІ групи - травма, поранення, так, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.13).
27.03.2023р. позивач звернувся із заявою до Департаменту соціального забезпечення МОУ, у якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням часткової втрати працездатності на підставі Довідки за №651918 про визначення застрахованої особи третьої групи інвалідності у зв`язку із захистом Батьківщини.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023р. за №15/в ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що у 2016 році йому було призначено і виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, а також, що групу та причинний зв`язок інвалідності під час наступних переоглядів не змінено (а.с.29).
Перевіряючи правомірність дій відповідача, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Статтею 1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 1 ст.16 Закону №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пп.4 п.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Підставою для отримання одноразової грошової допомоги є встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті. 
Відповідно до п.б п.1 ст.16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.
Згідно із п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2013р. №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.
При вирішенні питання щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, комісія МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум послалась на п.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ.
Відповідно до п.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2015р. під час первинного огляду МСЕК встановлено ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності.
При цьому, під час повторних оглядів МСЕК таку групу інвалідності було продовжено до 1.01.2020р..
У подальшому, відповідно до листа Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» від 5.03.2020р. за №56-13/14/-185 на засіданні ЦМСЕК МОЗ України вирішено не продовжувати позивачу терміну групи інвалідності, оскільки наявні у нього порушення в незначному ступені обмежують його життєдіяльність і згідно із чинним законодавством не підпадають під критерії встановлення групи інвалідності. 
Отже, з огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що на момент проходження військової служби з 25.02.2022р. у ОСОБА_1 була відсутня група інвалідності.
Надалі, 24.05.2022р. під час виконання бойового завдання позивач отримав травми та поранення, так, пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджено довідками про обставини травми, виданими командиром ВЧ НОМЕР_1 за №22, 23 від 16.06.2022р. (а.с.20-21), довідкою про участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, виданою командиром ВЧ НОМЕР_1 №1114 від 16.06.2022р. (а.с.19).
Відповідно до довідки за №651918 від 10.03.2023р. Обласною МСЕК обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради під час первинного огляду встановлено позивачу третю групу інвалідності - травма, поранення, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
Таким чином, оскільки 10.03.2023р. саме під час первинного огляду комісією було встановлено позивачу групу інвалідності, а тому він має право на виплату одноразової грошової допомоги як військовослужбовець, якому встановлена ІІІ група інвалідності.
А посилання відповідача у рішенні на п.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ судова колегія вважає помилковими, оскільки під час розгляду питання щодо виплати одноразової грошової допомоги комісія не взяла до уваги факт того, що у позивача 10.03.2023р. був не переогляд, яким не було встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, а саме первинний огляд, яким було встановлено групу інвалідності за новим фактом отримання поранення.
Відтак, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , як особа, якій встановлено інвалідність ІІІ групи внаслідок травм, поранень, так, пов`язаних із захистом Батьківщини, має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року на дату встановлення групи інвалідності - 10.03.2023р..
Отже, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення відповідача, яке оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 №15/в про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивачем у позовних вимогах помилково зазначено про необхідність скасування п.3 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 №15/в про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки, як вбачається з витягу з вищевказаного протоколу, саме пункт 4 стосується відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, а тому апеляційний суд вважає за необхідне скасувати саме п.4 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 №15/в.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки останній не в повній мірі дослідив обставини по справі та не надав належної оцінки доказам. 
Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, яким адміністративний позов підлягає задоволенню з вищенаведених підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.311,315,317,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024р. скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати пункт 4 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 №15/в про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням при первинному огляді ІІІ групи інвалідності, з 10.03.2023р., внаслідок травм, поранень, так, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 при первинному огляді ІІІ групи інвалідності, внаслідок травм, поранень, так, пов`язаних із захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року на дату встановлення ІІІ групи інвалідності - 10.03.2023р..
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді                                                                                                          І.О. Турецька

                                                                                                       Л.П. Шеметенко