УХВАЛА
06 листопада 2024 року                                                 
м. Київ
справа № 205/859/24
провадження № 61-14338ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: визначити (встановити) її належність до громадянства України, як особі, що більше 5 років на законних підставах проживає в Україні і народилась на території України до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до ЗУ «Про правонаступництво України», та надати їй право на набуття громадянства України. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року, в задоволенні заяви відмовлено.
У жовтні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року.
У касаційній скарзі заявниця, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18, від 30 січня 2022 року в справі № 287/167/18-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другою статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 205//859/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення.
Надіслати учасникам справи копії скарги та цієї ухвали, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 05 грудня 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                      Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян