Справа № 308/6542/24

ПОСТАНОВА
 
                                     І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И 
 
08.11.2024                 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП за апеляційною скаргою захисника - адвоката Леміша О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міьскрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2024 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Ужгородського міьскрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 51 грн.
       Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
       Відповідно до постанови, - 03.04.2024 року, близько 08 год. 44 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Зв`язківців, 8, пошкодив встановлений мешканцями вулиці шлагбаум, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
       Не погоджуючись з даною постановою Леміш О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності в діях ОСОБА_1 правопорушення, за яке його визнано винним. 
Зазначає, що 03.04.2024 року, ОСОБА_1 проїхав на належному йому транспортному засобі через ВІДКРИТИЙ шлагбаум до НВК «Веселка» та відвів свою дитину у навчальний заклад. Вже повертаючись назад ОСОБА_1 стикнувся із перешкодою для виїзду на основну дорогу у вигляді вже зачиненого шлагбауму. В даній ситуації варто зауважити, що жодного попереджувального знаку або будь-якого роз`яснення щодо неможливості проїзду, заборони такого або обмеження проїзду по вул. Зв`язківців при відкритому шлагбаумі ні перед ним, ні після не зазначено. 
Отже, ОСОБА_1 не порушуючи жодних законів та правил дорожнього руху, вільно і безперешкодно та без будь-яких обмежень проїхав вулицею загального користування до навчального закладу де навчаються його діти, а коли повертався, то опинився у ситуації, що обмежувала його у подальшому русі в наслідок вже зачиненого на той час шлагбауму. 
Фактично особу було обмежено у вільному пересуванні, що вказує на порушення прав і свобод особи, які гарантовані Конституцією України. В подальшому, неподалік шлагбауму з`явилася особа, як нам стало відомо - гр. ОСОБА_3 , який у грубій формі, нецензурно почав розпитувати чому ОСОБА_1 тут їздить, а також в саркастичній манері сказав, що тепер він нікуди не виїде вказавши при цьому на зачинений шлагбаум. На прохання ОСОБА_1 відкрити шлагбаум останній в подальшому не реагував. Вищенаведені події та обставини призвели до фактичного порушення цивільних прав і свобод ОСОБА_1 , що в свою чергу надало останньому право на захист його порушених прав і свобод.
       У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи. Заяв про відкладення не надходило.
       Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, вчинила дрібне хуліганство, яке за диспозицією цієї статті трактується як: нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з постанови місцевого суду, - приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, місцевий суд виходив з того, що досліджені судом докази, зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №543124 від 05.04.2024 року, рапортом від 03.04.2024 року, протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , рапортом оперуповноваженого від 03.04.2024 року, рапортом ст. ДОП СДОП ВП Ужгородського РУП від 05.04.2024 року, долученими фотоматеріалами, відеоматерілами та іншими матеріалами справи, підтверджують його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.
Однак, на думку апеляційного суду, висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є необґрунтованим.
Диспозицією ст.173 КУпАП, за якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пошкодження встановленого мешканцями вулиці шлагбаума, передбачено, що особа притягується до адміністративної відповідальності за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.
Приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, то в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.
Однак, при дослідженні вищевказаного протоколу встановлено, що зазначене в ньому звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не можна визнати конкретним, оскільки воно не містить обов`язкових для даного правопорушення кваліфікуючих ознак та обставин, які мають істотне значення для розгляду справи.
Більш того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 порушував громадський порядок та спокій громадян у розумінні ст.173 КУпАП.
З письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи потерпілої ОСОБА_4 від 03.04.2024 слідує, що до неї зателефонував сусід ОСОБА_3 та повідомив, що невідома особа по пров. Зв`язківців пошкодила шлагбаум, який за власні кошти мешканці даної вулиці встановили. Просив викликати поліцію. Дану подію вона не бачила.
З письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що 03.04.2024 року близько 08 год. 30 хв. він на своєму автомобілі рухався по пров. Зв`язківців, який був перекритий шлагбаумом і він не зміг проїхати. В цей час до нього підійшов невідомий чоловік з яким у нього винник конфлікт та сказав йому, що він тут не проїде. Після чого він вийшов з автомобіля та намагався відкрити шлагбаум, однак він зламався. 
Матеріали справи не містять документів, які б свідчили про законність встановлення шлагбауму на дорозі загального користування.
Копія листа заступника міського голови про погодження облаштування обмежувача руху є неналежним доказом у вказаній справі, оскільки є неконкретизованою і не містить перелік документів щодо встановлення обмежувача, якого саме обмежувача, місця розташування обмежувача, підстав встановлення обмежувача тощо.
Аналіз обставин справи дає підставу стверджувати про заподіяння імовірної шкоди невизначеному колу осіб при наявності певних обставин, а не на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності дають апеляційному суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні.
Відповідно до вимог статті 283 КПК України «Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення» вимагає щоб в постанові, крім інших даних, був викладений опис обставин, установлених при розгляді справи, в даному випадку встановлених судом.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суддя дав невірну оцінку обставинам адміністративного правопорушення, які не вбачаються із наявних доказів та не відповідають змісту ст. 173КУпАП.
Таким чином, приймаючи рішення в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1   суддя місцевого суду, всупереч вимогам ст. ст. 8, 245, 251, 252, 280, КУпАП, належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу без об`єктивного з`ясування фактичних обставин, не врахував положень закону про те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, а тому дійшов хибного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні  Європейського суду з прав людини  від 20.09.2016 у справі «Карелін протии Росії», відповідно до якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист і свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.
Таким чином, висновок суду не ґрунтується на зібраних матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а сама постанова щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП, є невмотивованою.
Апеляційний суд приходить до висновку, що наведені обставини події, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, дають підстави стверджувати, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а винність останнього у його вчиненні не знайшла свого підтвердження вказаними доказами у справі.
Таким чином постанова судді підлягає до скасування, а провадження по справі - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
За наведених обставин, апеляційна скарга адвоката Леміша О.О. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
        Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику - адвокату Лемішу О.О. в інтересах  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Леміша О.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міьскрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага