ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року	Львів	Справа № 380/2651/24 пров. № А/857/18206/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                               Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року (головуючий суддя Клименко О.М., м.Львів) у справі №380/2651/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
05.02.2024 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в якому просив: визнати протиправною відмову та зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням раніше виплаченої суми та із включенням до грошового забезпечення для її обчислення суми індексації грошового забезпечення (фіксованої індексації), нарахованої на підставі рішення суду у справі № 380/17208/22; визнати протиправною відмову та зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного підготувати та надати ОСОБА_1 оновлену довідку про розміри щомісячних додаткових видів його грошового забезпечення для обчислення пенсії, до якої включити суму індексації грошового забезпечення (фіксовану індексацію), нараховану на підставі судового рішення у справі № 380/17208/22, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії; відповідно до пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, як особу з інвалідністю внаслідок війни.
Позов обґрунтовує тим, що проходив військову службу у Збройних Силах України до 07 грудня 2018 року. Останнє перед звільненням місце проходження військової служби – Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Позивач зазначає, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 380/17208/22, відповідач нарахував йому індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 07 грудня 2018 року у сумі 30284,45 грн і листом від 16 січня 2024 року за вихідним № 262 надіслав відповідний розрахунок та повідомлення про замовлення коштів. З огляду на проведений перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 07 грудня 2018 року, а саме донарахування суми 30284,45 грн, як фіксованої індексації, позивач 23 січня 2024 року, в порядку досудового врегулювання спору, звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку виплаченої йому грошової допомоги при звільненні (вихідної допомоги) із врахуванням суми індексації грошового забезпечення, нарахованої на підставі судового рішення у справі № 380/17208/22, яке набрало законної сили 10 січня 2024 року, однак отримав відмову. Крім того, враховуючи те, що сума індексації грошового забезпечення (фіксована індексація), нарахована на виконання судового рішення у справі № 380/17208/22, не була включена відповідачем до довідки про додаткові види грошового забезпечення, які впливають на обчислення розміру пенсії позивача, 23 січня 2024 року було надіслано запит до відповідача стосовно видачі оновленої довідки із включенням до неї зазначеної вище суми, для подальшого звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з метою проведення перерахунку пенсії. Однак, у задоволенні такого запиту також було відмовлено. Позивач, покликаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 240/10130/19, стверджує, що індексація повинна включатися до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого розраховується грошова допомога при звільненні. При звільненні позивача з військової служби та розрахунку суми відповідної грошової допомоги цього не було зроблено з тієї причини, що відповідач протиправно не нараховував та не виплачував позивачеві індексацію грошового забезпечення після 01 березня 2018 року в повному розмірі, а саме у вигляді фіксованої індексації, що встановлено судовим рішенням у справі № 380/17208/22. Отже, на переконання позивача, відповідач повинен здійснити перерахунок виплаченої йому при звільненні грошової допомоги із урахуванням суми індексації, нарахованої на виконання судового рішення у справі № 380/17208/22. Також, позивач, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17, вказує, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншій ситуації, неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення. Отже, на переконання позивача, відповідач протиправно відмовив йому у видачі довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, а саме з урахуванням суми індексації грошового забезпечення (фіксованої індексації), нарахованої на виконання судового рішення у справі № 380/17208/22.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправною відмову Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби із включенням до складу місячного грошового забезпечення для обчислення її розміру суми індексації грошового забезпечення, нарахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі № 380/17208/22. Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби із включенням до складу місячного грошового забезпечення для обчислення її розміру суми індексації грошового забезпечення, нарахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі № 380/17208/22. Визнано протиправною відмову Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у підготовці та наданні ОСОБА_1 оновленої довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії із включенням до неї суми індексації грошового забезпечення, нарахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі № 380/17208/22, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії. Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного підготувати та надати ОСОБА_1 оновлену довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії із включенням до неї суми індексації грошового забезпечення, нарахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі № 380/17208/22, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що грошове забезпечення військовослужбовців індексується відповідно до закону, а індексація не входить до складу грошового забезпечення, а є встановлений законом механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, яка проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, тобто залежить від того, чи перевищила величина індексу споживчих цін поріг індексації, а тому не має постійного характеру. Отже, апелянт вважає, що Національною академією правомірно відмовлено у здійсненні перерахунку (донарахування) та виплаті позивачу різниці одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням виплаченої суми індексації грошового забезпечення. Щодо оновленої довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії до якої включити суму індексації грошового забезпечення, апелянт вказує, що оскільки позивач 07.12.2018 року був виключений із списків особового складу Національної академії та з усіх видів забезпечення, то його особова справа відповідно до п. 242 Положення 1153/2008 була направлена до ІНФОРМАЦІЯ_1 за вибраним місцем проживання. Тобто, на ІНФОРМАЦІЯ_1 покладено функції зі складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, а не на Національну академію, як помилково вважає позивач. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У відповідності до частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 20 вересня 2022 року позивач є особою з інвалідністю третьої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Згідно з витягом із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 07 грудня 2018 року № 318 позивача з 07 грудня 2018 року виключено із списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та усіх видів забезпечення.
Зазначеним наказом наказано виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 148580,00 грн.
Факт виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 148580,00 грн підтверджується особистою карткою грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 380/17208/22, визнано протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо відмови провести перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 07 грудня 2018 року з огляду на перерахунок індексації з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із врахуванням базового місяця (місяця підвищення тарифних ставок) для її нарахування січень 2008 року та зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 07 грудня 2018 року із врахуванням вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17 липня 2003 року № 1078 та раніше проведених виплат.
На виконання вказаного рішення суду Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувала позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 07 грудня 2018 року у сумі 30284,45 грн, що підтверджується розрахунком індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 та листом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 16 січня 2024 року № 262.
Представник позивача – адвокат Хлопецький Олександр Олександрович звернувся до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного із запитом від 23 січня 2024 року, в якому просив, зокрема, надати інформацію про те, чи було здійснено у добровільному порядку перерахунок позивачу грошової допомоги при звільненні із врахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої на підставі судового рішення у справі № 380/17208/22, яке набрало законної сили 10 січня 2024 року; у разі відмови провести перерахунок та доплату такої грошової допомоги з врахуванням суми індексації, повідомити про причини.
Листом від 26 січня 2024 року за № 503 Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного повідомила представника позивача у відповідь на його запит від 23 січня 2024 року про те, що індексація грошового забезпечення не відноситься до щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення і в розрахунок грошової допомоги при звільненні не включається, з огляду на що правові підстави для її перерахунку відсутні.
Також, представник позивача – адвокат Хлопецький Олександр Олександрович звернувся до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного із запитом від 23 січня 2024 року, в якому просив, зокрема, надати оновлену довідку про додаткові види грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії з врахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої на підставі судового рішення у справі № 380/17208/22, яке набрало законної сили 10 січня 2024 року.
Листом від 26 січня 2024 року за № 504 Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного повідомила представника позивача у відповідь на його запит від 23 січня 2024 року про те, що форму довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії доведено вказівкою Департаменту фінансів Міністерства оборони України, викладеною в листі від 28 березня 2018 року № 248/3/6/885. У цій формі довідки Департаментом фінансів Міністерства оборони України не передбачено відомостей про виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовця. Також, під час виключення позивача зі списків Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного була видана довідка про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яка відповідала всім вимогам листа директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 28 березня 2018 року № 248/3/6/885. Зважаючи на викладене, у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного відсутня можливість та правові підстави для видачі позивачу нової довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки повноваженнями з доповнення виданих довідок наділені обласні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням раніше виплаченої суми та із включенням до грошового забезпечення для її обчислення суми індексації грошового забезпечення (фіксованої індексації), нарахованої на підставі рішення суду у справі № 380/17208/22, а також у підготовці та наданні оновленої довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії із включенням до неї суми індексації грошового забезпечення (фіксованої індексації), нарахованої на підставі судового рішення у справі № 380/17208/22, для проведення перерахунку основного розміру пенсії, звернувся в суд першої інстанції з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями ч. 2  ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон № 2011, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частин першої-третьої статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Водночас, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
За змістом абзаців першого, другого частини четвертої статті 9 Закону № 2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Право військовослужбовців на одноразову грошову допомогу при звільненні встановлено статтею 15 Закону № 2011. Відповідно до частини першої цієї статті військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (Порядок № 260, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Виплата одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби врегульована розділом XXXII Порядку № 260.
Відповідно до пункту 1 розділу ХХХІІ Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до пункту 5 розділу ХХХІІ Порядку № 260 одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою; які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Аналізуючи викладене вище, апеляційний суд зазначає, що розмір одноразової грошової допомоги при звільненні розраховується із розміру місячного грошового забезпечення військовослужбовця, яке було нараховано і виплачено йому в останній місяць служби перед звільненням.
Колегія суддів вказує, що відповідач виплатив позивачу при звільненні з військової служби (07 грудня 2018 року) одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, однак до складу місячного грошового забезпечення для обрахунку її розміру не включив індексацію грошового забезпечення, оскільки така нарахована на виконання судового рішення у справі № 380/17208/22, яке набрало законної сили 10 січня 2024 року. Водночас, після виконання рішення суду у справі № 380/17208/22 відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку її розміру індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання судового рішення у справі № 380/17208/22, мотивуючи це тим, що індексація грошового забезпечення не відноситься до щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення і в розрахунок грошової допомоги при звільненні не включається.
Щодо таких дій відповідача, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (Закон № 2017) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Згідно з частиною другою статті 19 Закону № 2017 державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (Закон № 1282).
Відповідно до статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону № 1282 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України у спосіб підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону № 2011 містить відсильну норму, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2011 або Закону № 2262.
Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 1282 у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Відповідно до статті 4 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (Порядок № 1078) передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Апеляційний суд вказує, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Таким чином, незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262 та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям, та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2011, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість, які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, під час вирішення цього питання належить субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону № 2017, Закону № 1282, та Порядку № 1078. Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому разі неврахування індексації під час обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17 та від 12 червня 2019 року у справі № 643/212/17.
Отже, індексація грошового забезпечення включається до складу місячного грошового забезпечення для обчислення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Колегія суддів вказує, що право позивача на індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 07 грудня 2018 року встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі № 380/17208/22, яке набрало законної сили 10 січня 2024 року.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби із включенням до складу місячного грошового забезпечення для обчислення її розміру суми індексації грошового забезпечення, нарахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі № 380/17208/22.
Щодо відмови відповідача у підготовці та наданні позивачу оновленої довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії із включенням до неї суми індексації грошового забезпечення (фіксованої індексації), нарахованої на підставі судового рішення у справі № 380/17208/22, для проведення перерахунку основного розміру пенсії, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 2011 пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон № 2262).
Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262 визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зауважує, що Додатком 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, затверджено форму довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в якій зазначаються щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія, а також періоди, за який визначаються додаткові види грошового забезпечення.
З матеріалів справи вбачається, що представник позивача звернувся до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного із запитом від 23 січня 2024 року, в якому просив, зокрема, надати оновлену довідку про додаткові види грошового забезпечення позивача для обчислення його пенсії з врахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої на підставі судового рішення у справі № 380/17208/22, яке набрало законної сили 10 січня 2024 року, однак отримав відмову, оформлену листом від 26 січня 2024 року за № 504. Проте, апеляційний суд уважає, що така відмова відповідача є протиправною, оскільки індексація грошового забезпечення має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку розміру його пенсії за вислугу років.
Посилання апелянта на те, що форма довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії, доведена листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 28 березня 2018 року № 248/3/6/885, не передбачає відомостей про виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовця суд відхиляє, позаяк позивач не може бути позбавлений права на включення до складу грошового забезпечення для розрахунку пенсії тих складових, які передбачені чинним законодавством, лише через те, що форма відповідної довідки відомостей про такі складові не передбачає.
Твердження апелянта про те, що у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного відсутня можливість та правові підстави для видачі позивачу нової довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки повноваженнями з доповнення виданих довідок наділені обласні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, колегія суддів оцінює критично, позаяк право позивача на включення до довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії індексації грошового забезпечення порушив відповідач, а отже саме відповідач повинен допущене порушення виправити.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправною відмови відповідача у підготовці та наданні позивачу оновленої довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії із включенням до неї суми індексації грошового забезпечення, нарахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі № 380/17208/22, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року у справі № 380/2651/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний