УХВАЛА
 
08 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 296/5175/23
провадження № 61-14141ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3   до ОСОБА_1   про стягнення боргу за договором позики,
 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2023 року ОСОБА_4 через свого представника звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила:
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти в сумі, що є еквівалентом 117 408,22 дол. США (тіло позики - 25 000,00 дол. США, пеня - 91 500 дол. США, три проценти річних - 908,22 дол. США) на дату ухвалення рішення згідно умов договору позики від 06 березня 2020 року;
в рахунок стягнення боргу - звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 06 березня 2020 року на загальну суму 50 908,22 дол. США, яка складається з: 25 000,00 дол. США - тіло позики; 25 000,00 дол. США - пені та 908,22 дол. США - 3% річних від суми боргу (що на день винесення рішення по справі 09 січня 2024 року еквівалентно 1 923 368,55 грн).
В рахунок стягнення боргу звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат та службових приміщень, загальна площа - 49,23 кв. м, житлова площа - 26,8 кв. м, яка на праві власності належить ОСОБА_1 , шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але не менше 90 відсотків вартості предмета іпотеки, визначеної на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій згідно Закону України «Про виконавче провадження».
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Зупинено виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування.
Не погодившись із вказаним рішенням суду в частині зупинення виконання рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_4 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду змінити, включивши з мотивувальної та резолютивної частин рішення мотиви та висновки суду щодо зупинення виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року в частині зупинення виконання рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його скасування або припинення - скасовано.
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати. 
 
Щодо оскарження рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України в касаційному порядку підлягають перегляду судові рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.
Відповідно до частини другої статті 17 ЦПК України ЦПК України не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Аналіз матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року в апеляційному порядку переглядалося за апеляційною скаргою позивачки лише в частині зупинення виконання рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його скасування або припинення. 
Оскільки рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року в апеляційному порядку ОСОБА_1 не оскаржувалося, воно не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України.
Щодо оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року
Безпосередньо у касаційній скарзі просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст судового рішення апеляційної інстанції отримав 23 вересня 2024 року.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Ураховуючи наведені заявником обставини а також надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
 
Водночас подана касаційна скарга заявника на постанову не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з урахуванням наступного.
 
І. У касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав) (підпункт 1 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).
Заявник зауважує, що оскаржує судові рішення на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України та посилається на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів.
Такі формальні посилання не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування. 
Таким чином, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України. 
У разі подання уточненої касаційної скарги шляхом формування документа у підсистемі Електронний суд заявникові також необхідно надати суду докази надсилання уточненої касаційної скарги іншим учасникам справи.
ІІ. Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Заявник на підтвердження сплати судового збору додає квитанцію про сплату судового збору від 21 жовтня 2024 року, згідно з якою судовий збір представником ОСОБА_2 сплачено на неналежний розрахунковий рахунок.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.
 
Оскільки предметом касаційного перегляду є постанова апеляційного суду, в якій розглядалося питання законності зупинення судом першої інстанції виконання рішення, що є конструкцією процесуального права, ставка судового збору за подання цієї касаційної скарги повинна розраховуватися на підставі підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».
 
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
 
З урахуванням зазначеного вище, при поданні касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 484,48 грн (3 028,00 х 0,2 х 0,8).
 
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадженняу справі за позовом ОСОБА_3  до ОСОБА_1   про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року відмовити.
 
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на постанову  Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року залишити без руху.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
    Судді:          	  І. Ю. Гулейков                                                    Р. А. Лідовець       Д. Д. Луспеник