ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/10300/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року (суддя Науменко В.В.) в справі № 340/10300/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі – ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 квітня 2023 року №0064833-2409-1114 про визначення суми податкового зобов`язання за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, в сумі 75 608,00 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0064833-2409-1114 від 20 квітня 2023 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, в сумі 75608,00 грн.   
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апелянт вказує, що нерухоме майно, яке належить позивачу, є будівлею, виробничою базою, а  позивачем не подано контролюючому органу відомості про об`єкти оподаткування, які використовуються у господарській діяльності, за формою 20-ОПП, у тому числі на спірне нерухоме майно, окрім цього, позивач також не подавав заяву до податкового органу щодо проведення звірки даних з податку на нерухоме майно.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що основним видом діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
У власності позивача перебуває нерухоме майно – виробнича база загальною площею 1163,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 20 листопада 2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до експертного висновку АС №2316701 від 16 червня 2023 року підтверджено правильність віднесення позивачем об`єктів нерухомого майна за класифікаційними ознаками державного класифікатора будівель та споруд ДК 018:2000 відповідно до функціонального призначення об`єктів. У Додатку 1 до вказаного висновку наведено перелік об`єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1 , серед яких виробнича база та адмінбудівля віднесені до класу 1271 за державним класифікатором ДК 018:2000.
Податковим повідомленням-рішенням №0064833-2409-1114 від 20 квітня 2023 року позивачу визначено податкове зобов`язання за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 75 608,00 грн, об`єкт оподаткування – нежитлова будівля площею 1163,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
На вказане податкове повідомлення-рішення 03 липня 2023 року позивачем подано скаргу до ДПС України, за наслідком розгляду якої прийнято рішення від 12 вересня 2023 року №26776/6/99-00-06-01-01-06, яким зазначену скаргу залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін.
Врахувавши, що позивач відповідно до основного виду економічної діяльності відноситься до сільськогосподарських товаровиробників, має у власності спірне нерухоме майно, таке майно віднесене до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, а будь-яких відомостей про те, що зазначене майно позивачем упродовж 2022 року здавалось в оренду, лізинг, позичку, матеріали справи не містять, відповідачем такі обставини суду не повідомлялись, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем дотримано усі умови, які дають останньому право на звільнення спірного об`єкту нерухомого майна від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік, а відтак оспорюване податкове повідомлення-рішення винесене безпідставно, є протиправним та підлягає скасуванню.
Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником об`єкта нежитлової нерухомості – бази, загальною площею 1163,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Згідно з реєстраційними та обліковими відомостями платників податків АІС «Податковий блок» з 03 червня 2020 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності згідно КВЕД 01.11 «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур».
ГУ ДПС у Кіровоградській області 20 квітня 2023 року прийняте податкове повідомлення-рішення №0064833-2409-1114 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2022 рік у розмірі 75 608,00 грн.
Позивачем оскаржене податкове повідомлення-рішення до ДПС України.
Рішенням ДПС від 12 вересня 2023 року №26776/6/99-00-06-01-01-06 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга платника податку – без  задоволення.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (далі – ПК України) встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування згідно з положеннями підпункту 266.2.1 пункту 266.2 цієї статті є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктом 266.2.2  пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, будівель і споруд, які не є об`єктом оподаткування.
Так, абзацом «ж» цього підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України, затверджено наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року  №507 (далі - ДК 018-2000).
ДК 018-2000 включає в себе клас 1271 - Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства, який включає в себе будівлі для використання в сільськогосподарський діяльності.
За змістом абзацу г) пункту 30.9 статті 30 ПК України звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги.
Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 ПК України).
Відтак, пільга, встановлена абзацом ж) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК  України, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.
Виходячи із буквального тлумачення цієї норми, з урахуванням значення слова «призначення» як «мета використання чого-небудь», «відповідати меті», можна зробити висновок, що будівлі і споруди, про які йдеться в цій нормі, повинні відповідати меті, способу та критеріям використання у сільськогосподарській діяльності. Вимоги, що будівлі і споруди повинні використовуватися (експлуатуватися) безпосередньо власником у сільськогосподарській діяльності текст цієї норми не містить.
Законодавцем не встановлено обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, а умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначено цільове призначення їх використання та встановлення вичерпного переліку підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.
Об`єкт нерухомого майна, щодо якого визначено податкове зобов`язання спірним податковим повідомленням-рішенням, відповідно до експертного висновку АС №2316701 від 16 червня 2023 року правомірно віднесений позивачем до об`єктів нерухомого майна за класифікаційними ознаками державного класифікатора будівель та споруд ДК 018:2000 відповідно до функціонального призначення об`єктів. У Додатку 1 до вказаного висновку наведено перелік об`єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1 , серед яких виробнича база та адмінбудівля віднесені до класу 1271 за державним класифікатором ДК 018:2000.
Відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач протягом 2022 року використовував належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської, діяльності, спосіб.
Враховуючи приведене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення від 20 квітня 2023 року №0064833-2409-1114 про визначення позивачу суми податкового зобов`язання за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, в сумі 75 608,00 грн.
Основним доводом апелянта є не подання позивачем контролюючому органу відомостей про об`єкти оподаткування, які використовуються у господарській діяльності, за формою 20-ОПП, у тому числі на спірне нерухоме майно, та не подання заяви до податкового органу щодо проведення звірки даних з податку на нерухоме майно.
Суд відхиляє такі доводи контролюючого органу, з огляду на те, що законодавець не пов`язує надання пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбаченої абзацом ж) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, з обов`язковістю подання платником податку відомостей про об`єкти оподаткування, які використовуються у господарській діяльності, за формою 20-ОПП.
Крім того, ініціювання платником податку проведення звірки також не є умовою застосування цієї пільги.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року в справі №340/10300/23 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 340/10300/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 02 жовтня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 02 жовтня 2024 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов