КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 752/8278/24                                           Головуючий у суді першої інстанції - Бойко О.В.
Номер провадження № 33/824/4503/2024                                            Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2024 року                                                                                          м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Русан А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Шимко Андрієм Олександровичем, на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року щодо притягнення :
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) - АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №864903, 09 квітня 2024 року о 04 год. 05 хв., водій ОСОБА_1 , в м. Києві, по вул. Інженерна, 1, керував транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування ТЗ на підставі постанови № 26898255 від 01 березня 2018 року, виданої Дарницьким РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києва. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Окрім того, ОСОБА_1 , о 04 год. 05 хв., 09.04.2024 року, в м. Києві по вул. Інженерна, 1, керував транспортним засобом «Mercedes» д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Драгер», результат якого 0,27% проміле. У діях ОСОБА_1 , вбачається порушення п. 2.9 а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП та та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1   на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Шимко А.О. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вважає, постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів. Суд розглянув справу без присутності особи, яка притягується до відповідальності. Вказує, що ОСОБА_1 правопорушення не вчиняв, поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання поліцейських, його поведінка цілком відповідальна обстановці.
Крім того, згідно відеозапису вбачається, що акт огляду не надавався для ознайомлення ОСОБА_1 , а тим більше для підписання протягом всього часу з моменту початку спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 до моменту завершення складання усіх адміністративних матеріалів. 
Також зазначає, що ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено його права та не було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння та не роз`яснено можливість проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейським або в медичному закладі.
Вважає, що всі доказі інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 , не можуть вважатись належними та допустимими, оскільки були зібрані працівниками поліції із порушенням вимог закону тобто є незаконними.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Захисник Левіщенка О.М. також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в якому, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року з тих підстав, що 12 липня 2024 року захисник Шимко А.О. звернувся з апеляційною скаргою на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року.
Разом з тим, 14 серпня 2024 року через Електронний суд надійшла постанова Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року, де апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала з причин не підписання апеляційної скарги особою яка її подала.
За вказаних обставин, захисник Шимко А.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - Шимко А.О., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, доводи апелянта про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.
З матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_1 , - адвокат Шимко А.О. 12 липня 2024 року шляхом поштового відправлення подав апеляційну скаргу через Голосіївський районний суду міста Києва, яка була подана в межах строку на апеляційне оскарження.
Постановою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шимка А.О. повернуто особі, яка її подала. 
Згідно супровідного листа від 13 серпня 2024 року вищевказана постанова направлена на адресу представника ОСОБА_1 - адвоката Шимка А.О.
Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів дати отримання представника ОСОБА_1 - адвоката Шимка А.О. копії постанови Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року.
Згідно долученого до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року, витягу з картки руху документа вбачається, що 14 серпня 2024 року адвокат Шимко А.О. отримав копію постанови Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 рок 
Апеляційну скаргу було подано 14 серпня 2024 року.
Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).
Згідно п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.
Висновки суду першої інстанції про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджуються зібраними у справі доказами.
Так, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №725775 від 09 квітня 2024 року 04 год. 05 хв., водій ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Інженерна, 1, керував транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер», результат якого 0,27% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» п. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 не було зазначеного жодних зауважень до змісту складеного протоколу.
Відповідно до результатів проведеного тесту за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager 7510 відносно водія ОСОБА_1 , останній показав результат тесту - 0,27 ‰ (а.с.11).
Також до матеріалів справи долучено розписку від ОСОБА_1 від 09 квітня 2024 року, згідно якої останній підтверджує факт відсторонення його від керування транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.12).
Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.
З довідки «Адмінпрактика» ІПНП «Армор», наданої співробітниками поліції до суду вбачається, що за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується посвідчення водія НОМЕР_2 (а.с.15).
Крім того, в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 09 квітня  2024 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 17).
На долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано, що працівники патрульної поліції зупинили транспортний засіб, який був під керуванням ОСОБА_1 , в комендантську годину. На відеозаписі зафіксовано як працівник поліції перевіряючи документи через ІПНП «Армор» фіксують, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів. На відео зафіксовано, що працівник поліції опитує ОСОБА_1 , стосовно вживання алкогольних напоїв та подальшому, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» й також було роз`яснено, що пройти огляд є обов`язком водія згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки вони виявили ознаки алкогольного сп`яніння та у поліцейського існують сумніви. В подальшому працівники поліції надають ОСОБА_1 на огляд мундштук для подальшого проведення огляду на стан сп`яніння, роблять пробний забір повітря, а надалі ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння, за результатами якого було отримано позитивний результат, а саме - 0,27 ‰ (04:25:25). Також працівники патрульної поліції роз`яснили ОСОБА_1 , яка допустима норма може бути за результатом огляду. Крім того, працівник поліції опитує ОСОБА_1 чи погоджується він з результатом тесту, що зафіксовано на відео (04:25:34) останній нечітко, але повідомив «Як, я не можу погодитись». В подальшому з відеозапису вбачається, що працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення та з яким погодився ОСОБА_1 та підписав його.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала й вказаний протокол не містить заперечень ОСОБА_1 щодо його складення, не містить його зауважень щодо змісту складеного протоколу. 
Доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_1 не було попередньо роз`яснено його права та порядку проходження огляду на стан сп`яніння не був інформований про можливість не погодитись з результатом огляду та пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я апеляційний суд оцінює критично, з огляду на те, що жодних заперечень під час зупинки, огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надавав та не висловлював. 
Особа, яка проходить огляд на стан сп`яніння, на власний розсуд самостійно вирішує, чи згідна вона з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, чи не погоджується з ним.
Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі.
Матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що ОСОБА_1 не згодний із результатами проведеного огляду, а неправомірні дії працівників поліції щодо порушення його огляду на стан алкогольного сп`яніння на що посилається в апеляційній скарзі, не були предметом окремого оскарження в суді.
Таким чином, вказані доводи апелянта не впливають на правильність висновків суду першої інстанції по даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.
Що стосується визнання ОСОБА_1 винним за ч. 3 ст.126 КУпАП, слід зазначити наступне.
Положеннями ч.3 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частиною 9 статті 7 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, в тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
За змістом ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.
Вищезазначені вимоги закону по належній перевірці наявних у матеріалах доказів виконані судом у повному обсязі.
Зі змісту досліджених судом першої інстанції та перевірених судом апеляційної інстанції матеріалів справи встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №864903 від 09 квітня 2024 року, о 04 год. 45 хв., водій ОСОБА_1 , в м. Києві, по вул. Інженерна, 1, будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом від 01 березня 2018 року, виданої Дарницьким РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києва. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП. (а.с. 1)
В матеріалах справи наявна постанова головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Проца В.С. від 01 березня 2018 року ВП №26898255, відповідно до якої було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-2141/2011, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 31 березня 2011 року (а.с.3).
Відтак, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.126 КУпАП.
Отже будь-яких сумнівів щодо достовірності та допустимості наявним в матеріалах справи доказів, не виникає, будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.
Крім того, судом першої інстанції правильно застосовано ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у даному випадку в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у відповідності до ст.252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст.126 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цих статей з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, а також положень ст. 33 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість поданої апеляційної скарги.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану захисником Шимко Андрієм Олександровичем слід залишити без задоволення.
Керуючись положеннями статті 247, 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Поновити  ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану захисником Шимко Андрієм Олександровичем, залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського 
апеляційного суду                                                                        М.А.Яворський