КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
1[1]

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
16 жовтня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю захисника Ольшевського І.П., потерпілої ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 серпня 2024 року про визнання винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
 
                                               в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 серпня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень на користь держави.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 17 червня 2024 об 11 годині 15 хвилин, по вул. Пимоненка в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважна, не врахувала дорожньої обстановки в результаті чого правим переднім колесом свого автомобіля потрапила в яму та внаслідок його пошкодження здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Таким чином, ОСОБА_2 порушила п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 серпня 2024 року  у справі про адміністративне правопорушення № 761/23471/24, ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення № 761/23471/24 за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Апелянт не погоджується із вказаною постановою суддді, оскільки судом не було враховано те, що схема місця ДТП, яка додається до протоколу серії ААД № 726510 від 17 червня 2024 року, не відповідає вимогам чинного законодавства та не відображає усієї повноти дорожньої ситуації, у результаті чого судом було неправильно оцінено обставини даної справи та безпідставно притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.
Згідно з твердженням апелянта схема місця ДТП, яка додана до протоколу, містить грубі порушення, адже не відображає дефектів дорожнього покриття, а саме: ями глибиною більше 20 см, шириною понад 50 см, довжиною більше 130 см, на місці скоєння ДТП.
У відповіді Управління патрульної поліції в місті Києві № 1457-аз/41/11/10/02-2024 від 15 серпня 2024 року на адвокатський запит щодо недоліків дорожнього покриття у місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди по вул. Пимоненка, 13 (фактичне місце скоєння вул. Василя Дончука) вказано, що за результатами проведеної перевірки вул. Василя Дончука «були виявлені недоліки у стані її утримання, чим порушено вимоги ДСТУ 3587-2022».
Таким чином, встановленим є той факт, що за місцем скоєння ДТП дорожнє покриття містило дефекти, які не були відображені на відповідній схемі, що додається до протоколу, а отже, схема місця ДТП є неповною та не може бути використана для всебічної оцінки обставин скоєння ДТП.
На думку апелянта, суд, проігнорувавши порушення в оформленні схеми місця ДТП, не зміг всебічно, повно та об`єктивно оцінити всі обставини даної справи.
Також, апелянт звертає увагу на те, що схема місця ДТП була складена з порушенням вимог Інструкції, оскільки наявність дефектів дорожнього покриття є встановленим фактом, зважаючи на відповідь Управління патрульної поліції в місті Києві № 1457-аз/41/11/10/02-2024 від 15.08.2024, а також на те, що повне і всебічне розуміння обставин, викладених у протоколі, є неможливим без наявності складеної відповідно до вимог законодавства схеми місця ДТП, протокол є недопустимим доказом, що унеможливлює довести у діях ОСОБА_2 наявність складу адміністративного правопорушення.
Окрім того, апелянт зазначає, що у справі є недоведеною суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки яма, на яку відбувся наїзд, розташована безпосередньо за поворотом, що унеможливлювало можливість для ОСОБА_2 побачити перешкоду та відповідно зреагувати на зміну дорожньої обстановки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Ольшевського І.П., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Висновок, викладений в постанові судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №726510 від 17.06.2024, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, рапортом працівника поліції, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , фотознімками з місця ДТП.
При розгляді справи щодо ОСОБА_2 суддя районного суду дотримався вимог ст. 245, 251, 280 КУпАП щодо всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи в їх сукупності та оцінки доказів, а постанова судді відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є надуманими та спростовуються наведеними у постанові судді районного суду доказами.
Усі процесуальні документи та докази, які є у справі, відповідають вимогам процесуального закону щодо належності та допустимості.
Зокрема, на схемі ДТП зафіксовані положення автомобілів після їх зіткнення із зазначенням необхідних вимірів щодо взаємного розташування автомобілів та по відношенню до елементів дороги. 
На схемі ДТП дійсно не зафіксовано стан дорожнього покриття, зокрема, не зазначено наявність ями, про яку вказується в апеляції, проте вказана обставина не може свідчити про неналежність та недопустимість цієї схеми, як доказу, оскільки схема складена на місці ДТП та відображає положення автомобілів після їх зіткнення.
Суддя апеляційного суду зазначає, що схема ДТП не є єдиним доказом у цій справі, оскільки в матеріалах справи є фотографії з місця ДТП, на яких зображено яму, у яку в`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , а тому доводи апеляційної скарги про те, що відсутність вказівки на дефекти дорожнього покриття на схемі ДТП позбавила суд  всебічно, повно та об`єктивно оцінити всі обставини даної справи є неспроможними.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, фактичним обставинам справи є безпідставними, оскільки обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, були підтверджені в судовому засіданні суду першої інстанції.
Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення також є безпідставним, оскільки  ОСОБА_2 не виконала вимог п. 2.3 б ПДР України, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. 
Невиконання вимог п. 2.3 б ПДР України полягало у тому, що керуючи автомобілем, ОСОБА_2 не була уважною та не слідкувала за дорожньою обстановкою, зокрема і за станом дорожнього покриття, внаслідок чого керований нею автомобіль спочатку в`їхав у яму, а потім стався наїзд на припаркований автомобіль «Mercedes».
При цьому посилання в апеляції на те, що  ОСОБА_2 не була спроможна виявити яму на дорозі, оскільки яма розташована безпосередньо за поворотом, спростовується фотографіями з місця ДТП та даними схеми ДТП.
Таким чином, наявними у справі доказами підтверджено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому суддя апеляційного суду, вважаючи законною та обґрунтованою постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року, не убачає підстав для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
 
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
                                              п о с т а н о в и в :
 
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 22 серпня 2024 року про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.
 
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                          В.В. Ковальська

[1]Справа № 761/23471/24
Провадження № 33/824/4572/2024 
Головуючий у першій інстанції Первушина О.С
Доповідач Ковальська В.В.