УХВАЛА 
 
20 грудня2024 року
м. Київ
 
справа № 554/9332/23
 
провадження № 61-15291ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського апеляційного суду від 22 жовтня
2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.
 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2024 року у позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.
 
Постановою Потавського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2024 року в частині відшкодування моральної шкоди скасовано. Ухвалено у цій частині нове рішення.
Позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 10 000 грн компенсації моральної шкоди.
В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 
2024 року залишено без змін.
 
У листопаді 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року .
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                                  від 04 грудня 2024 року його касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику сплатити судовий збір та надати документ, що підтверджує його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
Ухвалу судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 грудня 2024 року було направлено одержувачу з використанням системи «Електронний суд».
 
Відповідно до повідомлення про доставлення електронного листа Головне управління Національної поліції в Полтавській області отримало електронну копію ухвали судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у електронний кабінет у системі «Електронний суд» 05 грудня 2024 року.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
 
Крім того, Верховний Суд звертає увагу на те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та перебуває у вільному доступі.
 
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства                                   є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
 
Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя                         статті 27 ЦПК України).
 
Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
20 грудня 2024 року заявником направлено клопотання про відстрочення Головному управлінню Національної поліції в Полтавській області сплати судового збору у розмірі 1 717,76 грн за подання касаційної скарги у зв`язку з відсутністю відповідних кошторисних призначень.
 
Клопотання подано після спливу строку для усунення недоліків касаційної скарги та не містить обґрунтувань неможливості подати його у строк, встановлений судом для усунення недоліків. Підстави для його задоволення відсутні, оскільки строк для усунення недоліків становив десять днів з моменту отримання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху та спливав 16 грудня 2024 року, у той же час питання про повернення касаційної скарги вирішується судом після спливу визначеного процесуального строку.
 
Оскільки у відведений судом строк, станом на 20 грудня 2024 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 грудня 2024 року не виконані, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга підлягає визнанню неподаною та поверненню.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України                    у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                     Р. А. Лідовець