ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6395/24 Справа № 212/2441/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року                                                                 м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                    Корчистої О.І.
суддів                            Агєєва О.В., Бондар Я.М.
за участю секретаря           Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №212/2441/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про захист прав споживачів,
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування»,
на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року,

встановив:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про захист прав споживачів.
Позов обґрунтований тим, що 29 березня 2019 року позивачем, у Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТ-КОМБІ» (далі - ТОВ «АСТ-КОМБІ»), було придбано новий автомобіль марки «Skoda Karoq Style 1.5 TSI/110 KW 7DSG», номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , білого кольору, 2019 року випуску випуску. 
03 квітня 2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк» та позивачем укладено договір про споживчий кредит № 354/0274, за умовами якого кредит надається у загальному розмірі 667 800 гривень для придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу. 
03 квітня 2019 року між позивачем та ПрАТ «СК «Арсенал страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 412/19-ТЗ/Дп-07, за умовами якого загальна страхова сума складає 742 000 гривень, франшиза при пошкодження транспортного засобу складає 0 %. Відповідно до квитанції № 10 від 03 квітня 2019 року позивачем був сплачений страховий платіж за період страхування з 03 квітня 2019 року по 02 квітня 2020 року у розмірі 44 445,80 гривень. 
31 березня 2020 року, у нічний час доби ОСОБА_2 з метою надання допомоги своєму знайомому ОСОБА_3 , у якого зламався автомобіль марки «Skoda Karoq», державний номерний знак НОМЕР_3 , приїхав до лісосмуги поблизу будинку № 57 по вулиці В`ячеслава Чорновола в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу. Знаходячись у вказаній лісосмузі, ОСОБА_2 свого знайомого ОСОБА_3 на місці не виявив, лише автомобіль марки «Skoda Karoq», державний номерний знак НОМЕР_3 , біля якого знаходились зняті чотири двері в зборі, в салоні відкручені передні та задні сидіння, кермо, автомобільну магнітолу та блок живлення, тобто частково розукомплектований, де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. 
Вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2023 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. 
Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування, проте відповіді не отримав, натомість 14 лютого 2024 року листом на ім`я начальника відділу стягнення Південно-Східного регіону управління стягнення заборгованості регіональної мережі департаменту реструктуризації заборгованості та стягнення АТ «Ощадбанк» відповідач повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування. 
Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д8/04/20 від 08 квітня 2020 року, складеного експертом ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 1 048 081,25 гривень, ринкова вартість досліджуваного КТЗ складає 697 480 гривень. 
Позивачем були подані всі необхідні документи, перебачені договором страхування на підтвердження страхового випадку, натомість відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування безпідставно та не повідомив про це позивача і така відмоау порушує права та інтереси позивача, передбачені Законом України «Про страхування» та ЦК України.
На підставі наведеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 697 480 гривень та судові витрати.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року позов задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 560 980 гривень та стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 609, 80 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно відхилено докази, надані відповідачем та помилково взято до уваги докази, надані позивачем.
Так, пунктом 31.3 Договору передбачений перелік документів, які необхідні для розрахунку розміру страхового відшкодування. Відповідно до п.31.3.1., 31.3.2 Договору страхування, для розрахунку розміру матеріального збитку є необхідним висновок автотоварознавчого дослідження про розмір матеріального збитку, який отримав страхувальник у зв`язку з настанням події та вартість придатних залишків, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує 70% страхової суми транспотрного засобу. Відповідно до п.32.9 Договору, під час визначення розміру збитку, враховується: страхова сума транспортного засобу; ціни на запасні частини та нормативи вартості витрат праці, які діють на ремонтних підприємствах України; розмір франшизи; вартість залишків ТЗ у випадку конструктивного знищення. 
Відповідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д8/04/20 від 08 квітня 2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Karoq», державний номерний знак НОМЕР_3 , становить 1 048 081, 25 гривень, ринкова вартість застрахованого ТЗ становить 697 480 гривень. Експертом встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяному власнику застрахованого транспортного засобу становить 697 480 гривень, що дорівнює ринкові вартості автомобіля і страховиком встановлено, що вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ перевищує 70% страхової суми за Договором страхування. Згідно додатку № 6 до висновку експертного автотоварознавчого дослідження, вартість придатних залишків застрахованого Т3 становить 1 577 740,62 гривень. 
З урахуванням того, що розмір витрат на відновлення перевищує страхову суму, відповідно до умов Договору, розрахунок розміру страхового відшкодування визначається як різниця між страховою сумою, що діє на дату страхового випадку франшизою та вартістю залишків пошкодженого Т3 і розмір страхового відшкодування за заявленим випадком розраховано наступним чином: 742 000 гривень - 1 577 740,62 гривень - 0,00 гривень = - 835 740,62 гривень. 
Таким чином, враховуючи, що сума страхового відшкодування має негативне (від?ємне) значення, страховиком було повідомлено позивача, що за заявленим випадком страхове відшкодування виплаті не підлягає. 
При цьому апелянт наполягає, що рішення страховика прийнято з дотриманням норм ЦК України та Закону України «Про страхування», що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.
Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 3 ст.  3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.
Судом встановлено, що 29 березня 2019 року  між ТОВ «АСТ-КОМБІ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 31 ВІА 178582 купівлі-продажу автомобіля марки «Skoda Karoq Style 1.5 TSI/110 KW 7DSG», 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , білого кольору (том 1 а.с.5-6).
Загальна ціна автомобіля за вказаним договором становить 742 000 грн, з яких: 123 666,67 грн - ПДВ, 618 333,33 грн - автомобіль без ПДВ. Покупець зобов`язаний сплатити загальну ціну автомобіля шляхом перерахування коштів згідно виставленого рахунку на поточний рахунок продавця у термін до 05 квітня 2019 року (п.3.2 договору купівлі-продажу автомобіля).
03 квітня 2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 354/0274 (для придбання транспортного засобу) за умовами якого кредит надається у загальному розмірі 667 800 грн на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту 02 квітня 2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору (п.п.2.2-2.3 договору про споживчий кредит). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) у розмірі 13,99 % річних. За надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити банку комісійну винагороду у розмірі 10 017 грн (п.п.2.4.1, 2.4.2, 2.5.1 договору про споживчий кредит). (том 1 а.с.10-17).
03 квітня 2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 412/19-Тз/Дп/07, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користування і розпорядженням транспортним засобом. Вигодонабувачем за цим договором є ПАТ «Державний ощадний банк» (том 1 а.с.19-23).
Відмовідно до умов вказаного договору добровільного страхування наземного транспорту страхувальник зобов`язаний сплатити страховий платіж, а страховик, у відповідності до Закону України «Про страхування», Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) та умов цього договору бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого цим договором, виплатити страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у п.3 цього договору страхове відшкодування у межах страхової суми та на умовах цього договору (п.п.4.1, 4.2).
Відповідно п.5 договору добровільного страхування наземного транспорту застрахований транспортний засіб за цим договором: автомобіль марки «Skoda Karoq», номер кузова НОМЕР_1 , 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 (п.5 договору).
Відповідно до п.7,9 договору добровільного страхування наземного транспорту страхова сума 742 000 грн, франшиза - 0 %.
Пунктом 25 договору добровільного страхування наземного транспорту передбачені страхові ризики та страховий випадок. Страховим ризиком за цим договором є певні подія, на випадок якоїпроводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, а саме: викрадення - незаконне заволодіння ТЗ шляхом крадіжки, грабежу, розбою пі дчас його знаходження і будь-якому місці в будь-який час; збитки внаслідок ДТП - зокрема, будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП; збитки внаслідок інших дій - викрадення окремих складових частин ТЗ чи додаткового обладнання (вказаного в розділі 11 цього договору), також пошкодження або знищення (повна загибель) ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання (вказаного в розділі 11 цього договору) внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених КК України.
Згідно квитанції № 10 від 03 квітня 2019 року, ОСОБА_1 сплачено на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страховий платіж за договором № 412/19-Тз/Дп/07 у сумі 44 445,80 грн за період з 03 квітня 2019 року по 02 квітня 2020 року (том 1 а.с.18).
Вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнано винним ОСОБА_2 . 
Вирок суду набрав законної сили 20 липня 2023 року. 
Вказаним вироком встановлено, що 31 березня 2020 року, в нічний час доби (точний час слідством не встановлено), ОСОБА_2 з метою надання допомоги своєму знайомому ОСОБА_3 , у якого зламався автомобіль марки «Skoda Karoq», державний номерний знак НОМЕР_3 , приїхав до лісосмуги поблизу будинку № 57 по вулиці В`ячеслава Чорновола в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. Знаходячись у вказаній лісосмузі, ОСОБА_2 , свого знайомого ОСОБА_3 на місці не виявив, лише автомобіль марки «Skoda Karoq», державний номерний знак НОМЕР_4 , біля якого знаходились зняті чотири двері в зборі, в салоні відкрученні передні та задні сидіння, кермо, автомобільну магнітолу та блок живлення, тобто частково розукомплектований, де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_2 скориставшись відсутністю свідків і очевидців, перебуваючи в лісосмузі поблизу будинку АДРЕСА_1 , за допомогою автомобільних ключів, які мав при собі, шляхом вільного доступу демонтував частину запчастин з автомобіля марки «Skoda Karoq 1.5і Тsі», 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , які в подальшому таємно викрав, завдавши потерпілому ОСОБА_1 майнову шкоду на загальну суму 583 807,33 грн (том 1 а.с.53-59).
Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д8/04/20 від 08 квітня 2020 року з додатками, проведеного судовим експертом Чивчишем О.П. на підставі заяви від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», сума матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля марки «Skoda Karoq», державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , в цінах на дату 31 березня 2020 року складає 697 480 грн. Вказана сума, відповідно до п. 8.2 Методики, визначена як така, що дорівнює ринковій вартості автомобіля, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 1 048 081,25 грн та перевищує його ринкову вартість, (том 1 а.с. 26-46).
Листом Вих. № 140224-1186/к від 14 лютого 2024 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повідомлено АТ «Ощадбанк» про те, що у зв`язку із тим, що сума страхового відшкодування має негативне (від`ємне) значення страховиком було повідомлено страхувальника, що за заявленим випадком страхове відшкодування виплаті не підлягає. З вказаного листа вбачається, що страховиком було залучено судового експерта та встановлено, що застрахований ТЗ зазнав конструктивного знищення і відповідно до умов укладеного договору, розмір страхового відшкодування за заявленим випадком розраховано наступним чином 742 000 грн (страхова сума) – 1 557 740,62 грн (вартість залишків ТЗ) – 0,00 грн (франшиза) = 835 740,62 грн (том 1 а.с.67).
Згідно висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 224/21 від 22 листопада 2021 року з додатками, проведеного судовим експертом Рейнюком О.В. на підставі заяви від ОСОБА_1 , утилізаційна вартість автомобіля марки «Skoda Karoq 1.5i TSi», державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , на дату 15 листопада 2021 року складає 136 500 грн. (том 2 а.с.17-36).
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення часткове задоволення позовних вимог позивача, виходив з того, що з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь позивача підлягає сягненню страхове відшкодування в розмірі 560 980 грн.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на таке.
За приписами ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 990 ЦК України передбачено умови та порядок здійснення страхової виплати.
Так, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.
Частиною 1 ст. 991 ЦК України та ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» передбачені випадки, коли страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, а саме, у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.
Перелік таких випадків не є виключним, оскільки, як передбачено ч. 2 ст. 991 ЦК України та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про страхування» договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.
Виходячи зі змісту наведених норм, коли виникає страховий випадок, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а решта умов договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховикові переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися окремо у кожному випадку. При цьому, слід враховувати, що закон пов`язує обов`язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не із наданням певних доказів страхувальником. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 910/922/18.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що розділом 25 Договору добровільного страхування, що укладений сторонами по справі, визначено перелік страхових випадків та ризиків, за умови настання яких страховиком здійснюється страхове відшкодування і відповідачем не заперечувалось настання страхової події, передбаченої п.25.1.3 Договору страхування, що підтверджено вироком суду з дотриманням умов п. 31.2.3.1 Договору.
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування визначений розділом 32 Договору добровільного страхування. Так, відповідно до п.32.12.2 у випадку конструктивного знищення ТЗ (коли вартість вартість відновлювального ремонту перевищує 70% дійсної вартості ТЗ на дату укладення Договору або на початок відповідного періоду страхування) Страховик на свій розсуд здійснює виплату страхового відшкодування за одним з двох варіантів: п.32.12.2.1 - у розмірі витрат на відновлення ТЗ, але не більше страхової суми, що діє на дату страхового випадку, з урахуванням франшизи та вартості залишків пошкодженого ТЗ; п.32.12.2.2 - у розмірі страхової суми, що діє на дату страхового випадку, з урахуванням франшизи та вартості залишків пошкодженого ТЗ. При цьому, залишки ТЗ залишаються у страховика.
Матеріалами справи встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що застрахований автомобіль позивача є конструктивно знищеним, при цьому його залишки залишились у володінні позивача і страховику не передавались.
Відповідно до п.32.12.2.2.1 Договору страхування, вартість залишків пошкодженого ТЗ визначається на підставі автотоварознавчої експертизи або за письмовою згодою сторін.
На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано суду висновок експертного автотоварознавчого дослідження № Д8/04/20 від 08 квітня 2020 року з додатками, проведеного судовим експертом Чивчиш О.П. на підставі заяви від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до якого сума матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля марки «Skoda Karoq», державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , в цінах на дату 31 березня 2020 року складає 697 480 грн. Вказана сума, відповідно до п. 8.2 Методики, визначена як така, що дорівнює ринковій вартості автомобіля, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 1 048 081,25 грн та перевищує його ринкову вартість, (том 1 а.с. 26-46). 
Також позивачем надано висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 22 листопада 2021 року № 224/21, яким під час вирішення питання про ринкову вартість автомобіля, у відповідності до п.7.17, п.7.19 Методики, експертом визначено утилізаційну вартість ТЗ в сумі 136 500 грн.
На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки залишки застрахованого ТЗ перебувають у володінні позивача і страховику не передавались, при цьому їх вартість, визначена на підставі висновку автотоварозновчої експертизи становить 136 500 грн, при визначенні розміру страхового відшкодування підлягає застосуванню п.32.12.2.1 Договору страхування, виходячи з розрахунку: розмір витрат на відновлення ТЗ (але не більше страхової суми, що діє на дату страхового випадку) за вирахуванням франшизи та вирахуванням вартості залишків пошкодженого ТЗ , що становитиме: 697 480 грн - 0,00 грн – 136 500 грн = 560 980 грн. 
Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що рішення страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування прийнято з дотриманням норм ЦК України та Закону України «Про страхування», та про те, що сума страхового відшкодування має негативне (від?ємне) значення, страховиком було повідомлено позивача, що за заявленим випадком страхове відшкодування виплаті не підлягає, з огляду на наступне. 
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування визначений розділом 32 Договору добровільного страхування. Так, відповідно до п.32.12.2 у випадку конструктивного знищення ТЗ (коли вартість вартість відновлювального ремонту перевищує 70% дійсної вартості ТЗ на дату укладення Договору або на початок відповідного періоду страхування) Страховик на свій розсуд здійснює виплату страхового відшкодування за одним з двох варіантів: п.32.12.2.1 - у розмірі витрат на відновлення ТЗ, але не більше страхової суми, що діє на дату страхового випадку, з урахуванням франшизи та вартості залишків пошкодженого ТЗ; п.32.12.2.2 - у розмірі страхової суми, що діє на дату страхового випадку, з урахуванням франшизи та вартості залишків пошкодженого ТЗ. При цьому, залишки ТЗ залишаються у страховика.
Наведений розділ Договору добровільного страхування свідчить про те, що між сторонами був визначений порядок застосування одного із двох варіантів розрахунку страхового відшкодування, що покладається на розсуд Страховика.
Матеріалами справи встановлено, що застрахований автомобіль позивача є конструктивно знищеним, при цьому його залишки залишились у володінні позивача і страховику не передавались.
Відповідно до п.32.12.2.2.1 Договору страхування, вартість залишків пошкодженого ТЗ визначається на підставі автотоварознавчої експертизи або за письмовою згодою сторін.
Як вбачається із матеріалівс справи, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, відповідач посилався на вартість придатних залишків застрахованого Т3, яка становить 1 577 740,62 грн і вказана у додатку № 6 висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д8/04/20 від 08 квітня 2020 року.
Разом з цим, суд прешої інстанції, оцінюючи як доказ наведений Додаток № 6 до висновку експертного дослідження, не прийняв його як належний та допустимий, оскільки зі змісту вказаного висновку вбачається, що перед експертом не ставилось питання визначення експериментальним шляхом вартості залишків ТЗ, натомість експертом у Додатку № 6 до висновку лише зазначено, що до нього 14 серпня 2020 року надійшов лист від ПрАТ «СК «Арсенал страхування» з проханням про надання інформації про вартість залишків автомобіля марки «Skoda Karoq», аналіз якої провести на підставі листа офіційного дилера автомобілів марки «Skoda» компанії ТОВ з ІІ «АСТ-Комбі». Відповідно до наданого дилером Переліку наявних складових частин залишків ТЗ із зазначенням каталожних номерів та роздрібної вартості складників, загальна сума вартості складників визначена в розмірі 1 577 740,62 грн.
При цьому, відповідно до п. 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - Методика), якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним.  У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.
Відповідно до п.7.18 Методики, вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ.
Відповідно до п.  7.20 Методики, вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування.
Відповідно до п.7.21 Методики, вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог пункту 7.36 та підпунктів 8.5.10-8.5.12 пункту 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складників, мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки.
Відповідно до п.7.22 Методики, до складників, що підлягають оцінці, у разі визначення утилізаційної вартості КТЗ, не включають ті, демонтування яких потребує робіт, пов`язаних із застосуванням газополуменевого чи електродугового різання, а також такі складники, що впливають на безпеку руху та не підлягають повторному використанню.
Як вбачається зі змісту додатку № 6 висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д8/04/20 від 08 квітня 2020 року, експертом не проводилась оцінка вартості технічно справних складників ТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні за виключенням складників, визначених п.7.22 Методики.
Натомість, з долученого Переліку наявних складових частин залишків ТЗ, складеного офіційним дилером автомобілів марки «Skoda» компанії ТОВ з ІІ «АСТ-Комбі» вбачається, що до переліку залишків ТЗ було включено такі складники, які не підлягають повторному використанню, як то паси безпеки, які впливають на безпеку руху та інші, що суперечить п.7.22 Методики.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що у Додатку № 6 до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д8/04/20 від 08 квітня 2020 року експертом лише наведено інформацію про вартість залишків автомобіля, що в розумінні Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не є висновком експерта із вказаного питання.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів погодження між сторонами, у відповідності до п.32.12.2.2.1 Договору страхування, вартості залишків пошкодженого ТЗ, яка прийнята відповідачем в розмірі 1 577 740,62 грн, а отже вартість залишків може визначатись лише на підставі автотоварознавчої експертизи.
Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 22 листопада 2021 року № 224/21 яким під час вирішення питання про ринкову вартість автомобіля, у відповідності до п.7.17, п.7.19 Методики, експертом визначено утилізаційну вартість ТЗ в сумі 136 500 грн.
З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам відповідача, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, висновки суду є достатньо аргументованими, колегія суддів вважає, що відсутні підстави повторно давати відповідь на ті самі аргументи скаржника, при цьому апеляційний суд враховує, що як, неодноразово зазначав ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року № 303А, §§ 29—30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27 вересня 2001 року, № 49684/99, § 2).
ЄСПЛ визначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23, ЄСПЛ).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року немає.
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на висновок про залишення апеляційних скарг без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста