ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/77/24 Справа № 185/9308/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М.М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року у справі за позовом Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю “Сегеста”, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування земельної ділянки, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року Павлоградська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ТОВ “Сегеста”, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування земельної ділянки.
       В обґрунтування позовних вимог Павлоградська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області посилалася на те, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 29 вересня 2016 року №4-6245/15-16-СГ ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в порядку безоплатної передачі для ведення ОСГ площею 2 га на території Вербківської сільської ОТГ Павлоградського району. Розроблену документацію із землеустрою 06 грудня 2017 року ОСОБА_1 подано для затвердження до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Листом від 11 січня 2018 року Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмову ОСОБА_1 оскаржив у судовому порядку. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі №804/2027/18 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , В” ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов”язання вчинити певні дії. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , В” ОСОБА_5 задоволено. Рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі №804/2027/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , В” ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов”язання вчинити певні дії — скасовано. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийняти рішення про затвердження проектів землеустрою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , В” ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.118 Земельного Кодексу України. В задоволенні інших вимог — відмовлено. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 26 лютого 2020 року №4-2600/15-20-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 1223582800:01:003:0769 для ведення особистого селянського господарства. Державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку проведено 05 березня 2020 року. На підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2020 року право власності на земельну ділянку площею 2 га, що розташована на території Вербівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1223582800:01:003:0769) зареєстровано за ТОВ “Сегеста”. Спірна земельна ділянка розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району та входить до масиву земель, які перебували у постійному користуванні ТОВ “Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів “Спокій Мадава”. Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21 грудня 2018 року Вербківській сільській об`єднаній територіальній громаді Павлоградського району було передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення, в тому числі й земельну ділянку площею 85,2359 га, з кадастровим номером 1223582800:01:003:0740, яка перебувала у постійному користуванні ТОВ “Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів “Спокій Мадава”, до складу якої входила й спірна земельна ділянка з кадастровим номером 1223582800:01:003:0769. На виконання наказу було складено акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 21 грудня 2018 року. Посилаючись на пункт 24 Перехідних положень ЗК України, позивач зазначає, що на час прийняття оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 26 лютого 2020 року №4-2600/15-20-СГ органом, уповноваженим здійснювати функції власника спірної земельної ділянки, є Вербківська сільська об`єднана територіальна громада в особі Вербківської сільської ради. Вербківська сільська рада, виконуючи свої повноваження належним чином, має контролювати питання законності набуття прав на комунальне майно, використання такого майна у порядку та способом встановленим законом, надходження до місцевого бюджету плати за його використання, а також вживати своєчасні та ефективні заходи з метою припинення дій щодо незаконного користування ним. Право власності територіальної громади Вербківської територіальної громади на спірну земельну ділянку було порушено в момент її вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи, проте жодних заходів, спрямованих на захист та відновлення порушеного права Вербківською сільською радою вжито не було. Підставою для винесення оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 26 лютого 2020 року №4-2600/15-20-СГ є постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі №804/2027/18, якою зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийняти рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області проігноровано, що предметом дослідження у справі №804/2027/18 був проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , розроблений ПП “Земельний ресурс” у 2016 році, тоді як на затвердження у 2020 році був поданий проект землеустрою, розроблений у 2019 році. При цьому, вказані документи істотно відрізняються за змістом, у тому числі конфігурацією та місце розташуванням запитуваної земельної ділянки. Під час розгляду та затвердження проектної документації у 2020 році у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області були відсутні правові підстави для врахування постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі №804/2027/18. Оцінку відповідності поданого проекту вимогам законодавства надано не було. Органом виконавчої влади було проігноровано, що спірна земельна ділянка входить до масиву земель, які перебували у постійному користуванні ТОВ “Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів “Спокій Мадава”, що підтверджується заявою останнього від 15 жовтня 2019 про надання 22 фізичним особам згоду на передачу земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки, яка перебуває у користуванні підприємства (кадастровий номер 1223582800:01:003:0740 площею 85,2359 га). Рішення про припинення права постійного користування підприємства та вилучення з його користування земельної ділянки з кадастровим номером 1223582800:01:003:0789 уповноваженим органом не приймалося. Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області залишено поза увагою, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21 грудня 2018 року № 4-5230/15-18-СГ та Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальної власність від 21 грудня 2018 року Вербківській сільській об`єднаній територіальній громаді (Вербківська сільська рада) Павлоградського району передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 7805,5902 га, в тому числі земельну ділянку площею 85,2359 га, 1223582800:01:003:0740, яка перебувала у постійному користуванні ТОВ “Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів “Спокій Мадава” (№ 108 в акті приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення до вказаного наказу). Станом на 26 лютого 2020 року Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області уже більше року не мало повноважень на розпорядження спірною земельною ділянкою, у тому числі щодо вирішення питання передачі її частини у приватну власність ОСОБА_1 . Наказ від 26 лютого 2020 року №4-2600/15-20-СГ Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області винесено з порушенням вимог ст.ст. 12, 116, 118, 122 ЗК України, якими визначено порядок набуття громадянами права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності та за відсутності відповідних повноважень. На теперішній час СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 42021042120000049 від 18.06.2021 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 239-1 КК України, за фактами зловживання службовим становищем, посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Вербківської сільської ради під час розгляду документів про безоплатну передачу вказаних 42 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Вербківської ОТГ Павлоградського району. Спірна земельна ділянка відводились ОСОБА_1 саме для ведення особистого селянського господарства. Після отримання спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 17 квітня 2020 року відчужено її у власність ТОВ “Сегеста”. Разом із ОСОБА_1 , у березні-квітні 2020 року, ще 40 громадянами відчужено 40 земельних ділянок, на користь ТОВ “Сегеста” на підставі договорів купівлі–продажу, які складають єдиний масив, загальною площею понад 84 га. Вказаними 40 фізичними особами набуто право власності на вказані 40 земельних ділянок, що увійшли до масиву земель, разом із земельною ділянкою ОСОБА_1 , на підставі аналогічних з ОСОБА_1 дій, в тому числі шляхом звернення до адміністративних судів, інтереси яких представляли одні і ті ж представники, із зазначенням позивачами у позовних заявах та інших процесуальних документах адреси для листування АДРЕСА_1 , що є одночасно адресою одного із засновників та кінцевих бенефіціарних власників ТОВ “Сегеста” (код ЄДРПОУ 43393235) – ОСОБА_6 (підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань). Відсутність дійсного волевиявлення та бажання у ОСОБА_1 самостійно вести особисте селянське господарство, перепродаж спірної земельної ділянки уже через 2 місяці після її отримання у власність юридичній особі разом з іншими громадянами єдиним масивом значної площі, беззаперечно порушує основні принципи і мету запровадження в державі інституту особистого селянського господарства та закріплення особливої процедури набуття прав на неї у порядку безоплатної приватизації. Штучне вилучення земельних ділянок із комунальної власності за відсутності дійсного волевиявлення та бажання до самостійного ведення особистого селянського господарства та фактичне нездійснення такого господарства призводить до зменшення кількості таких земель в державі та неможливості у подальшому реалізації іншими громадянами такого права на ведення особистого селянського господарства. Правочини щодо отримання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки у власність та подальше її відчуження ТОВ “Сегеста” порушує публічний порядок, оскільки спрямовані на порушення конституційних прав територіальної громади, незаконне заволодіння ОСОБА_1 та ТОВ “Сегеста” спірною земельною ділянкою, створює небезпеку для інтересів держави і суспільства загалом, в частині зменшення кількості земель сільськогосподарського призначення в державі та неможливості у подальшому реалізації іншими громадянами права на ведення особистого селянського господарства, що має виключну значимість в умовах сьогодення. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглядаючи заяви фізичних осіб, в тому числі ОСОБА_1 , про надання їм у власність земельних ділянок, які увійшли у вказаний єдиний масив землі, не провело належну перевірку та не пересвідчилося щодо дійсності волевиявлення заявників, наявності в них бажання самостійно вести особисте селянське господарство. Дії ОСОБА_1 та ТОВ “Сегеста” порушують інтереси держави та Вербківської сільської територіальної громади, та є такими, що були спрямовані на незаконне заволодіння майном державної власності (земельними ділянками загальною площею 84 га), а тому накази Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області підлягають визнанню незаконними, вчинені правочини щодо продажу земельних ділянок підлягають визнанню недійсними як такі, що порушують публічний порядок (ст. 228 Цивільного кодексу України), земельні ділянки мають бути повернуті у власність територіальної громади в особі Вербківської сільської ради. Спірна земельна ділянка відноситься до пасовищ, з огляду на що її використання у спосіб розорювання та засівання будь-якими сільськогосподарськими культурами суперечить її правовому режиму та конкретному цільовому призначенню. Вчинені щодо спірної земельної ділянки правочини порушили публічний порядок та є нікчемними. На підставі викладеного Павлоградська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області від 26 лютого 2020 року №4-2600/15-20-СГ “Про затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки у власність” ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 1223582800:01:003:0769) від 17 квітня 2020 року, площею 2 га, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, як такого, що порушує публічний порядок, з одночасним припиненням речових прав ТОВ “Сегеста” на вказану земельну ділянку (номер запису про право 36294404); витребувати від ТОВ “Сегеста” земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 га, кадастровий номер 1223582800:01:003:0769, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, на користь Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ТОВ “Сегеста”, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування земельної ділянки.
В апеляційній скарзі заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури просить рішення суду від 07 вересня 2022 року скасувати на ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ “Сегеста” - адвокат Шпакова О.С. просить рішення суду від 07 вересня 2022 року залишити без змін, апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області просить апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення, рішення суду від 07 вересня 2022 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Звернувшись до суду із вказаним позовом, Павлоградська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області від 26 лютого 2020 року №4-2600/15-20-СГ “Про затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки у власність” ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 1223582800:01:003:0769) від 17 квітня 2020 року, площею 2 га, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, як такого, що порушує публічний порядок, з одночасним припиненням речових прав ТОВ “Сегеста” на вказану земельну ділянку (номер запису про право 36294404); витребувати від ТОВ “Сегеста” земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 га, кадастровий номер 1223582800:01:003:0769, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, на користь Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка вибула у володіння іншої особи поза волею її власника - Вербківської територіальної громади.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради, суд першої інстанції посилався на те, що не встановлено порушення визначеної на час виникнення спірних правовідносин процедури, передбаченої законом, отримання ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, тому відсутні правові підстави для втручання у право приватної власності особи, що призведе до порушення балансу та рівноваги між інтересом суспільства, територіальної громади та прав особи на майно, яке набуте на законних підставах, також оспорюваний договір не може порушувати конституційні права територіальної громади, оскільки громада не володіла земельною ділянкою, оскільки сільська рада прийняла рішення про повернення ділянки у власність держави і її було вилучено за актом прийому-передачі земельних ділянок, доказів порушення публічного порядку при укладанні договору прокурором суду не надано.
Однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за  неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно ст. 377 ЦПК України є підставою для часткового скасування рішення суду  із закриттям провадження у справі в частині позовних вимог до ТОВ “Сегеста” та, відповідно до ст.376 ЦПК України для зміни рішення суду в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог.
       За змістом статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
       Відповідно до п.1 “Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14 січня 2015 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
       Пунктом 7 зазначеного вище Положення передбачено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
       Згідно з підпунктами 31, 50 п.4 вказаного Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи та погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою.
       Згідно п. «а» ч.3 ст.22 ЗК України (у редакції, чинній станом на 21.02.2020 року), землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
       Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України (у редакції, чинній станом на 21.02.2020 року), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
       Згідно частини шостої статті 118 ЗК України (у редакції, чинній станом на 21.02.2020 року), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
       Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України (у редакції, чинній станом на 21.02.2020 року), відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
       Відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України (у редакції, чинній станом на 21.02.2020 року), центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
       Таким чином, порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.
       При цьому, всі дії суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.
       Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого земельного питання.
       Частинами другою та третьою статті 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
       У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
       Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
       Отже, стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати не передбачені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.
       Частина друга статті 134 ЗК України, регулює, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), зокрема, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.
       У справі встановлено, 26 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Вербківської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (т.1 а.с.34).
       Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 29 вересня 2016 року №4-6245/15-16-СГ ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в порядку безоплатної передачі для ведення ОСГ площею 2 га на території Вербківської сільської ОТГ Павлоградського району (т.1 а.с.35). 
       06 грудня 2017 року розроблену документацію із землеустрою ОСОБА_1 подано для затвердження до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (т.1 а.с.52).
       Листом від 11 січня 2018 року Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (т.1 а.с.53). 
        ОСОБА_1 оскаржив у судовому порядку відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі №804/2027/18 було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , В” ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов”язання вчинити певні дії (т.1 а.с.54-60). 
       Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , В” ОСОБА_5 задоволено. Рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі №804/2027/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , В” ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов”язання вчинити певні дії — скасовано. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийняти рішення про затвердження проектів землеустрою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , В” ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.118 Земельного Кодексу України. В задоволенні інших вимог — відмовлено (т.1 а.с.61-67). 
       Відповідно до наказу  Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21 грудня 2018 року № 4-5230/15-18-СГВербківській сільській об`єднаній територіальній громаді Павлоградського району Дніпропетровської області було передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення 7805,5902 га на території Вербківської сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту згідно з додатком до акта приймання-передачі (т.1 а.с.29).
       Відповідно до  додатку до акта приймання-передачі  Вербківській сільській об`єднаній територіальній громаді Павлоградського району Дніпропетровської області було передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського, в тому числі й земельну ділянку площею 85,2359 га, з кадастровим номером 1223582800:01:003:0740, яка перебувала у постійному користуванні ТОВ “Сільськогосподарське товариство з забезпечення інвалідів “Спокій Мадава”, до складу якої входила й спірна земельна ділянка з кадастровим номером 1223582800:01:003:0769 (т.1 а.с.31-33). 
       На виконання наказу було складено акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 21 грудня 2018 року (т.1 а.с.30). 
       Встановлено, Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області не приймались рішення щодо прийняття спірної земельної ділянки у комунальну власність Вербківської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, відповідно і заяв направлених на внесення змін до Державного земельного кадастру України Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області направлено не було.
       Доказів про прийняття на баланс сільської ради спірної ділянки матеріали справи не містять, а тому право власності на спірну земельну ділянку Вербківська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області не набула.
       29 серпня 2019 року Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області було прийнято рішення №590-38/VII “Про клопотання щодо виключення земель сільськогосподарського призначення державної форми власності з Акту приймання-передачі від 21 грудня 2018 року” (т.2 а.с.80).
       03 жовтня 2019 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від №4-2428/15-19-СГ “Про внесення змін до наказу Головного управління від 21 грудня 2018 року № 4-5230/15-18-СГ” внесено зміни до п. 1 наказу Головного управління від 21 грудня 2018 року № 4-5230/15-18-СГ в частині загальної площі, а саме: замінено «7805,5902 га» на «7523,7159 га» (т.2 а.с.81).
       Виключено з додатку до акту від 21 грудня 2018 року, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21 грудня 2018 року №4-5230/15-18-СГ “Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність” земельні ділянки з кадастровими номерами, в тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером 1223582800:01:003:0740 (т.2 а.с.81).
       Після цього наказу спірна земельна ділянка була повернута до державної власності, у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
       Рішення Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року №638-41/VІІскл. погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, серед інших осіб ОСОБА_1 площею 2 га для ведення ОСГ (т.1 а.с.90-94).
       На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 26 лютого 2020 року №4-2600/15-20-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 1223582800:01:003:0769 для ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с.95). 
       05 березня 2020 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку (т.1 а.с.27). 
       На підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2020 року право власності на земельну ділянку площею 2 га, що розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1223582800:01:003:0769) зареєстровано за ТОВ “Сегеста” (т.1 а.с.96-98).
       На теперішній час СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 42021042120000049 від 18 червня 2021 року за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 239-1 КК України, за фактами зловживання службовим становищем, посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області під час розгляду документів про безоплатну передачу вказаних 42 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Вербківської ОТГ Павлоградського району Дніпропетровської області. 
       ТОВ “Сільськогосподарське товариства з забезпечення інвалідів “Спокій Мадава” не заперечувало проти передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , та не зверталося із заявами про порушення їх прав або законних інтересів. 
       В матеріалах справи міститься копія нотаріально завіреної згоди ТОВ “Сільськогосподарське товариства з забезпечення інвалідів “Спокій Мадава” на вилучення земельної ділянки та відповідне припинення права оренди для подальшої передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с.89).
       Щодо позовних вимог Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до ТОВ “Сегеста” про витребування спірної земельної ділянки слід зазначити наступне.
       Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
       Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці.
       Згідно з пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці.
       Спір у цій справі в частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу з одночасним припиненням речових прав ТОВ “Сегеста” на земельну ділянку, витребування земельної ділянки є спором про порушення цивільного права та законного інтересу позивача як власника землі з боку юридичної особи щодо нерухомого майна.
       Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін справа в частині наведених вище позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.
       Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
       При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).
       Відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та257 цього Кодексу. 
       Відповідно до частини другої статті 377 ЦПК України порушення встановлених правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19–22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
       Отже, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до ТОВ “Сегеста” про витребування земельної ділянки слід скасувати, а провадження у справі в цій частині – закрити.
       Щодо позовних вимог Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування наказу колегія суддів зазначає наступне.
       Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Згідно із частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 22 жовтня 2019 року у справі №923/876/16 (провадження № 12-88гс19).
       Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19).
       Позовна заява у цій справі подана керівником Павлоградської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, у зв`язку із незаконним, на його думку, заволодінням земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства фізичною особою – ОСОБА_1 , для подальшої її передачі юридичній особі – ТОВ “Сегеста”.
       Велика Палата Верховного Суду у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) у постанові від 23 листопада 2021 року вказувала, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.
       Таким чином, належним відповідачем за позовом про витребування земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку. Якщо земельною ділянкою неправомірно (на думку позивача, який вважає себе власником) заволодів відповідач, то віндикаційний позов відповідає належному способу захисту прав позивача: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).
       Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник
з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.
       Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20).
       Отже, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу органу державної влади, на підставі якого земельна ділянка вибула з власності держави, самі по собі не відповідають належному способу захисту, а такі обставини повинні встановлюватися у межах справи про витребування такого майна з чужого незаконного володіння.
       Так, для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18)). Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19), від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19)).
       Враховуючи викладене, заявлені у цій справі прокурором позовні вимоги про визнання незаконним та скасувати наказу не відповідають належному способу захисту.
       Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
       Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20).
       Така правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 03 липня 2024 року у справі №185/9701/21.
       При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
       Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
       Згідно з п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
       Враховуючи, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову у вказаній частині, але помилилися в мотивах такої відмови, то оскаржене судове рішення слід змінити в зазначеній частині.
       За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог  Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до ТОВ “Сегеста” про витребування земельної ділянки із закриттям провадження у справі в цій частині, в іншій частині рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року – змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови, а у решті в цій частині залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 367, 374, 376, 377 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури – задовольнити частково.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року у справі за позовом Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю “Сегеста”, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування земельної ділянки — скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Сегеста” про витребування земельної ділянки.
       Провадження у справі в частині позовних вимог Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Сегеста” про витребування земельної ділянки – закрити.
       Роз”яснити керівнику Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, що розгляд позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю “Сегеста” про витребування земельної ділянки віднесено до юрисдикції господарських судів.
       Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області змінити, виклавши мотивувальну частині рішення суду у редакції цієї постанови, у решті в цій частині залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
       Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

            Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова