Справа № 441/956/20                                Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В. 
Провадження № 22-ц/811/1465/24                         Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                05 листопада 2024 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Матяш С.І.,
з участю: позивача  ОСОБА_1 , її представника – 
ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , його представника –
ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділення частки житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:
-виділити у приватну власність приміщення у житловому будинку по  АДРЕСА_1 , а саме: 
ОСОБА_1 – 1/2 частину коридору (1-2), загальною площею 8,7 кв.м.; кімнату (1-3), загальною площею 12,2 кв.м.; кімнату (1-4), загальною площею 17,3 кв.м.; сарай літ. «В» та підвал;
ОСОБА_3 – 1/2 частину коридору (1-2), загальною площею 8,7 кв.м.; кімнату (1-5), загальною площею 15,0 кв.м.; комору (1-6), загальною площею 11,7 кв.м.; кухню (1-7), загальною площею 13,1 кв.м.; майстерню літ. «Б»;
у спільному користуванні сторін залишити: вбиральню літ. «Г» та огорожу (1-2); 
-визначити наступний порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться по  АДРЕСА_1 , а саме:
в спільне користування сторін надати земельну ділянку, площею 0,0841 га; 
надати ОСОБА_1 в користування та ведення підсобного господарства частину земельної ділянки, площею 0,1209 га, з наступними геометричними розмірами по периметру: 6,60мп; 4,90мп; 9,85мп; 18,15мп; 10,00мп; 16,00мп; 50,50мп; 10,40мп; 23,20мп; 14,00мп; 1,80мп; 19,00мп; 19,90мп (загальною площею 605 кв.м.);
надати ОСОБА_3 в користування та ведення підсобного господарства частину земельної ділянки, площею 0,1209 га, з наступними геометричними розмірами по периметру: 10,00мп; 40,50мп; 6,00мп; 50,50 мп; 16,00мп (загальною площею 604, кв.м.); 
-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за зменшення частки у власності на житловий будинок у розмірі 5493 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначала, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 01 червня 2017 року за нею визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,4514 га, призначеної для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №9079 від 08.02.1999 року належала ОСОБА_5 . Право власності на іншу 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки цим рішенням суду визнано за відповідачем ОСОБА_3 . 
Зазначає, що під час спільного проживання, через неправомірні дії відповідача між ними виникають непорозуміння та конфлікти. ОСОБА_3 самовільно розпочав будівельні роботи в загальному коридорі, забив двері до її кімнати, робить переобладнання коридору по розподілу на власний розсуд, відмовляється сплачувати за газ та світло за свою частку в будинку, у зв`язку з чим, через заборгованість припинено газопостачання та відключено світло.
Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку погодити розподіл вказаного нерухомого майна, вона змушена була самостійно залучити експерта для проведення будівельно-технічної експертизи з метою встановлення технічно можливого розподілу житлового будинку та земельної ділянки.
Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи №1240 від 14.02.2020 року, наявна технічна можливість реального розподілу будинку на дві ізольовані квартири, які б відповідали будівельним нормам і правилам, при цьому, експертом враховувалось фактичне користування співвласниками приміщеннями будинку.
Вважає прийнятним запропонований експертом варіант поділу житлового будинку, оскільки такий хоч і передбачає відступ від ідеальних часток, проте, враховує можливість виділити кожному співвласнику відокремлену частину будинку із самостійним виходом, а також технічну можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири, окрім того, такий варіант поділу враховує фактичне користування співвласників, не порушує права відповідача, оскільки частини будинку є відокремленими та самодостатніми, обладнані окремими виходами та протягом тривалого часу використовуються кожним із них. 
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року позов задоволено частково.
Виділено ОСОБА_1 у приватну власність приміщення у житловому будинку по АДРЕСА_1 , а саме: 1/2 частину коридору (1-2), загальною площею 8,7 кв.м.; кімнату (1-3), загальною площею 12,2 кв.м.; кімнату (1-4), загальною площею 17,3 кв.м.; сарай літ. «В»; підвал. Всього загальна площа 38,2 кв.м., вартість частини будівлі житлового будинку складає 52438 грн., вартість частини домоволодіння складає 81238 грн.
Виділено ОСОБА_3 у приватну власність приміщення у житловому будинку по АДРЕСА_1 , а саме: 1/2 частину коридору (1-2), загальною площею 8,7 кв.м.; кімнату (1-5), загальною площею 15,0 кв.м.; комору (1-6), загальною площею 11,7 кв.м.; кухню (1-7), загальною площею 13,1 кв.м.; майстерню літ. «Б». Всього загальна площа 48,5 кв.м., вартість частини будівлі житлового будинку складає 66578 грн., вартість частини домоволодіння складає 92224 грн.
Залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вбиральню літ. «Г» та огорожу (1-2).
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за зменшення частки власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , у розмірі 5493 грн.
В решті позовних вимог – відмовлено. 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 840 грн. судового збору.
Скасовано заходи забезпечення позову, що були вжиті судом згідно ухвали Городоцького районного суду Львівської області від 11.09.2020 року, в частині заборони ОСОБА_3 проводити будь-які підготовчі, будівельні роботи по реконструкції (шляхом перепланування, переобладнання, руйнування існуючих конструкцій) у житловому будинку по АДРЕСА_1 , після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_3 , просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Відповідач зазначає, що виділ частки із спірного житлового будинку, згідно запропонованого експертом ОСОБА_6 у висновку №1240 від 14.02.2020 року єдиного варіанту поділу, є неприйнятним для нього, а сам висновок експерта вважає неповним та необгрунтованим. 
Зокрема, необгрунтованість вказаного висновку, на переконання відповідача, полягає в тому, що експертом пропонується розділити коридор житлового будинку у спосіб, внаслідок якого він позбавляється доступу до димоходу, що є неприпустимим. 
Наголошує, що після поділу коридору в запропонований експертом спосіб, його ширина буде меншою від норм, які передбачені ДБН України, оскільки коридор має ширину 2,81 м, а після його поділу – є технічна можливість забезпечити його ширину лише у межах 1,1 м.
Вказує, що чинні ДБН жодним чином не передбачають ширину коридору в межах 1,1 м, однак, суд до уваги цього не взяв і послався в оскаржуваному рішення на ДБН, які втратили чинність. 
Окрім цього, зазначає, що судовим експертом ОСОБА_6 залишено частину будинку, а саме веранду, без розподілу, оскільки веранда примикає до частини будинку, яка виділяється позивачці ОСОБА_1 , з чим відповідач категорично не погоджується.
Звертає увагу, що згідно висновку експертизи №1240 від 14.02.2020 року відповідача позбавлено підвалу до будинку, оскільки такий повністю виділяється позивачці, що також є неприпустимим.
Зазначає, що згідно вказаного висновку позивачці ОСОБА_1 виділяється сарай під літ. «В», а йому (відповідачу ОСОБА_3 ) – майстерня під літ. «Б», проте, жодних обгрунтувань такого розподілу цих господарських будівель (споруд) експертом не зазначено, що свідчить про необгрунтованість висновку експерта. 
Також, у висновку експертом пропонується виконати певні переобладнання в житловому будинку, однак, не конкретизовано, хто саме має проводити такі перепланування та, відповідно, нести за це витрати.
Додає, що у висновку експерта ОСОБА_6 не вирішено розподіл підведених до будинку комунікацій, газопостачання, електропостачання, кому такі залишаються, хто повинен розробити проектно-технічну документацію та облаштувати їх собі окремо.
Наголошує, що судом прийнято рішення без технічного висновку про відповідність переобладнання житлового будинку будівельним нормам та правилам, висновку про відповідність переобладнань санітарно-епідеміологічним вимогам та правилам пожежної безпеки, оскільки такі позивачкою до матеріалів справи не були долучені. 
Вважає, що висновок експерта №1240 від 14.02.2020 року є неналежним та недопустимим доказом, оскільки дослідження у ньому проведені на підставі нормативно-правових актів, що втратили чинність, а судовий експерт ОСОБА_6 не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. 
На переконання відповідача, висновок експерта за результатами проведеної у даній справі судової експертизи №552/23 від 05.06.2023 року, складений експертом Науково-дослідного інституту судових експертиз та права, в якому запропоновано три варіанти розподілу спірного будинку, є належним і допустимим доказом у справі, тому, власне, згідно цього висновку експертизи повинен бути поділений спірний житловий будинок. 
Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Поняття спільної часткової власності визначено у статті 356 ЦК України, згідно з якою, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. 
Відповідно до частин першої та третьої статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Отже, за змістом цієї норми, виділ частки зі спільного майна – це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру.
Судом встановлено, що предметом спору є житловий будинок, житловою площею 44,5 кв.м., загальною площею 96,8 кв.м., на АДРЕСА_1 .
Складовими частинами даного об`єкта нерухомого майна є: майстерня «Б», сарай «В», вбиральня «Г» та огорожа (1-2).
Вказаний будинок належить позивачці ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності – по 1/2 частині кожному з них, на підставі рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 червня 2017 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Спірне будинковолодіння знаходиться на земельній ділянці з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,4514 га, яка також належить сторонам по 1/2 частині на підставі вказаного вище судового рішення.
Відповідно до висновку експерта №1240, складеного 14.02.2020 року за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи, і який взяв до уваги суд першої інстанції при вирішенні даного спору, розподіл спірного житлового будинку відповідно до ідеальних часток співвласників, а саме: 1/2; 1/2, технічно можливий та запропонований один варіант розподілу, на який посилається позивачка.
Вказаний варіант поділу будинку містить відхилення від ідеальної частки позивачки – у сторону зменшення, однак, таке відхилення є незначним і позивачка погоджується на виплату їй грошової компенсації за зменшення частки, яка становить 5493 грн.
Окрім того, вказаний варіант розподілу відповідає фактичному користуванню, яке склалось між співвласниками будинку, а запропоновані будівельні роботи при реалізації цього варіанта розподілу житлового будинку не є «реконструкцією», а є «переплануванням» в складі капітального ремонту без втручання в несучі конструкції будинку та без надмірних фізичних і матеріальних затрат (вартість будівельних робіт, проведення яких необхідно при розподілу приміщень житлового будинку в дві ізольовані квартири, на дату проведення експертизи, становить 20843 грн.). 
За даним висновком експерта, розглянутий варіант є єдиним з точки зору максимального збереження конструкцій будинку і невтручання при проведенні будівельних робіт в основні конструктиви будівлі з огляду на значний фізичний знос і присутність в каркасі будівлі дерев`яних елементів (термін служби будинку понад 80 років). 
Також, судом першої інстанції враховано, що внаслідок розподілу будинку за запропонованим експертом варіантом, утвориться дві ізольовані частини будинку (квартира АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_3 ) з облаштуванням окремих входів для кожного співвласника будинку.
В дослідницькій частині висновку містяться рекомендації по виконанню будівельних робіт, проведення яких є необхідним при розподілі приміщень житлового будинку за запропонованим експертом варіантом у дві ізольовані квартири, в тому числі з демонтажем у виділеній для позивачки частині будинку конструкції дерев`яної веранди (1-1), про яку вказує відповідач в апеляційній скарзі. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо такого розподілу спірного будинку, внаслідок якого відбувається максимальна ізольованість приміщень, і такий відповідає фактичному порядку користування приміщеннями будинку, який склався між сторонами. 
Доводи відповідача про те, що розподіл будинку за вказаним висновком експерта проведено з порушенням ДБН, колегія суддів відхиляє, оскільки висновок складений судовим експертом, який має спеціальні знання, необхідні для проведення такого виду експертиз, і обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, про що зазначено в описовій частині висновку. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення. 
Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 15 листопада 2024 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко

Судді:                                                  С.М. Копняк

                                А.В. Ніткевич