Справа № 452/142/24                        Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А. 
Провадження № 22-ц/811/1227/24                Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
при секретарі: Л.М. Чиж
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

09.01.2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив розірвати шлюб, який зареєстрований між сторонами 16 лютого 2018 року Самбірським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області.
Позов обґрунтовував тим, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та відсутність спільних планів на майбутнє. Сторони є батьками двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Збереження сім`ї вважав неможливим, оскільки шлюб існує формально, а подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам. Просив позов задоволити.
Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовлено.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .
Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що позивач у поданій ним позовній заяві наполягав на розірванні шлюбу, а відтак висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про розірвання шлюбу призведе до примушування його до збереження шлюбних відносин, що є неприпустимим. При цьому, вона підтверджує підставність доводів позовної заяви та підтримує пред`явлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу. Зазначає, що примирення між сторонами та збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, шлюб існує формально. Через різні погляди на життя, відсутність спільних планів на майбутнє кожен з них на даний час має своє власне особисте життя. Їхній шлюб фактично припинив своє існування. Відповідно до частин 3 та 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбу є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Таким чином, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин та кожен має право на їх розірвання.
Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.
27.05.2024 року ОСОБА_2 подав до суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просив апеляційну скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким поданий ним позов про розірвання шлюбу задоволити.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності по наявних матеріалах справи.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.        
       Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
       Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
       Судом встановлено, що 16 лютого 2018 року Самбірським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №41 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 16.02.2018 року).
Сторони спору є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 11.07.2018 року та серії НОМЕР_3 від 07.07.2021 року (актовий запис № 190 та 161 відповідно), виданими відділом ДРАЦ у м. Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження заявлених ним вимог, хоча обов`язок доказування і подання доказів закон покладає саме на позивача. Наведені в позовній заяві ОСОБА_2 підстави для розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , на думку суду, не підтверджують неможливість примирення сторін та не свідчать, що що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя чи їхніх дітей.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.
       Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
       Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
       Згідно ч. 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
       Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 
       Згідно з положеннями ст. 112 СК України та роз`ясненнями, викладеними в п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»  суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
       Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 посилався на те, що сторони тривалий часпроживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.
       При цьому, доказів протилежного матеріали справи не містять.
       Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, про що заявлено обома сторонами спору, колегія суддів, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою сторін (ст. 51 Конституції України), приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
З наведених мотивів, рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити, розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 лютого 2018 року Самбірським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області, про що складено актовий запис № 41.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 11 жовтня 2024 року.
Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволити.
Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 березня 2024 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 лютого 2018 року Самбірським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області, про що складено актовий запис № 41.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 11 жовтня 2024 року.

Головуючий:        Н.П. Крайник 

Судді        Я.А. Левик

       М.М. Шандра