ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року 

м. Київ
справа № 160/8171/21
адміністративне провадження № К/990/34505/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білоуса О.В.,  
суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,
за участю секретаря судового засідання Носенко Л.О.,
представника позивача Колодки Б.О., 
представника відповідача Дружини Т.Г.,
представника третьої особи Міністерства фінансів України Нетреби Ю.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року (головуючий суддя Білак С.В., судді Юрко І.В., Чабаненко С.В.) у справі за адміністративним позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова»», треті особи: Міністерство фінансів України та Державна казначейська служба України про стягнення податкового боргу,
У С Т А Н О В И В:
У травні 2021 року Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Східне МУ ДПС роботі з ВПП) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова»» (далі  - Підприємство, ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова»»), треті особи: Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України, в якому просило стягнути з Підприємства прострочену заборгованість (основний борг) у загальній сумі 1  971  186  611,34 грн на користь Державного бюджету України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 8 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова»» прострочену заборгованість (основний борг) у загальній сумі 1 971 186 611,34 грн на користь Державного бюджету України.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2022 року клопотання відповідача про призначення судової експертизи у справі задоволено. Призначено у справі судову економічну експертизу щодо підтвердження основної суми заборгованості у розмірі 1  971  186  611,34 грн. Зупинено провадження у справі до отримання результатів експертизи.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2024 року провадження у справі поновлено.
18 червня 2024 року до суду апеляційної інстанції від Підприємства надійшла заява, в якій останній просив надати час для проведення Консультацій з Міністерством фінансів України з питань виконання умов та порядку погашення заборгованості ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова»» перед державою за кредитом, залученим 2 лютого 2004 року у компанії «Colvis Finance Limited» (Великобританія) шляхом зупинення провадження у справі до набрання чинності  Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про фінансове оздоровлення державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова».
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року вказане вище клопотання Підприємства задоволено. Зупинено провадження у справі до набрання чинності  Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про фінансове оздоровлення державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова».
Не погодившись з постановленою ухвалою суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі, Східне МУ ДПС роботі з ВПП звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на підставі частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду з мотивів порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме частин першої та другої статті 236 КАС України.
Зокрема позивач у касаційній скарзі посилається на те, що підстави для зупинення провадження у справі визначені частинами першою та другою статті 236 КАС України. Перелік підстав для зупинення провадження у справі визначений наведеною статтею КАС України, є вичерпним. Підстави зупинення провадження у справі такої як зупинення провадження у справі до набрання чинності  Закону України, статтею 236 КАС України не передбачено. На думку Східного МУ ДПС роботі з ВПП, суд апеляційної інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу, помилково керувався пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, якою передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Таким чином, оскільки оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції перешкоджає подальшому розгляду справи, то підлягає скасуванню.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Східного МУ ДПС роботі з ВПП на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року. Витребувано з Третього апеляційного адміністративного суду справу.
Міністерство фінансів України, скориставшись своїм правом надало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому повністю підтримало позицію Східного МУ ДПС роботі з ВПП, викладену у касаційній скарзі. Зокрема у відзиві зазначено, що після затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, будь-яких змін в аспекті перебігу процесуальних строків та їх обчислення до КАС України не вносилось. Також додаткових змін у статтю 236 КАС України про додаткові підстави зупинення провадження у зв`язку із введенням воєнного стану також не було додано, а тому вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно тлумачено та застосовано при постановленні оскаржуваної  ухвали пункт 3 частини першої статті 236 КАС України.
Відповідачем також подано відзив на касаційну скаргу, в якому останній посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваного судового рішення зазначив, що ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін. 
Справа № 160/8171/21 надійшла до Верховного Суду 11 жовтня 2024 року.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, переглянувши оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги.
Так, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі суд апеляційної інстанції керувався положеннями пункту 3 частини першої статті 236 КАС України. 
В обґрунтування ухвали Третій апеляційний адміністративний суд зазначив, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої  статті 106 Конституції України,  Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,  Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені Законом України від 12 травня 2015 року №389-VIII   «Про правовий режим воєнного стану» (далі  - Закон № 389-VIII).
Відповідно до  статті 1 Закону № 389-VIII,  воєнний стан  це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно статті 10 Закону №1934-XII, забезпечення окремих видів діяльності Збройних Сил України може проводитися державними підприємствами, що створюються у встановленому порядку Міністерством оборони України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2023 року №101  затверджено Порядок визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.
За приписами пункту 2 Порядку, у цьому Порядку під підприємством оборонно-промислового комплексу (далі - підприємство) слід розуміти підприємство, що розробляє та/або виробляє, та/або модернізує, та/або ремонтує, та/або утилізує продукцію військового призначення, та/або надає послуги в інтересах оборони для оснащення та матеріального забезпечення сил безпеки і оборони, та/або здійснює постачання товарів військового призначення та подвійного використання, надання послуг військового призначення під час військово-технічного співробітництва України з іншими державами.
Відповідач є підприємством аерокосмічної галузі.
Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 20 березня 2024 року №32-КВ Підприємство визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонно-промислового комплексу.
Згідно Наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 3 квітня 2023 року №56 відповідача включено до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими припиняється на час дії воєнного стану.
ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова» внесено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року №83  (розділ авіаційна та ракетно-космічна діяльність).
Тобто, Підприємство визнано критично важливим як виробник ракетно- космічної техніки, у тому числі в інтересах оборони держави та для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонно-промислового комплексу.
На даний час діє Закон України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства ДП Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова.
Статтею 1 вказаного Закону визначено реструктуризувати заборгованість державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова (далі - підприємство) перед державою за кредитом, залученим 2 лютого 2004 року в компанії Colvis Finance Limite; (Великобританія) під державну гарантію, на таких умовах: підприємство погашає не сплачену станом на 1 січня 2021 року суму заборгованості перед державою щокварталу рівними частинами протягом 10 років, починаючи з 2025 року, відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України плану розвитку підприємства. На суму заборгованості не нараховуються відсотки. Відсотки, нараховані на суму заборгованості на день прийняття цього Закону, сплачуються в порядку, передбаченому для сплати заборгованості. Штрафні санкції, нараховані на день прийняття цього Закону, списуються.

До статті 1 вказаного Закону неодноразово вносились зміни щодо строку виникнення заборгованість та строку погашення.
При цьому, після 2022 року змін до Закону не вносились.
Таким чином, з огляду на запровадження на території України воєнного стану, оскільки відповідач є підприємством оборонно-промислового комплексу, а його діяльність прямо впливає на обороноздатність держави, з метою недопущення випадків виникнення загрози життю, здоров`ю та безпеці людей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зупинення провадження у справі до набрання чинності  Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про фінансове оздоровлення державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова».
Колегія суддів касаційної інстанції не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Частиною третьою статті 2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.
Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).
Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
Підстави та порядок зупинення провадження в адміністративній справі визначені статтею 236 КАС України, якою передбачені як підстави обов`язкового зупинення провадження у справі так і випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі. Перелік підстав для зупинення провадження у справі передбачений статтею 236 КАС України є вичерпним.
Так частиною першою статті 236 КАС України передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі:
1) смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи, ліквідації суб`єкта владних повноважень, іншого органу, а також злиття, приєднання, поділу, перетворення юридичної особи, які були стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, - до встановлення правонаступника;
2) необхідності призначення або заміни законного представника сторони чи третьої особи - до вступу у справу законного представника;
3) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду;
4) звернення обох сторін з клопотанням про надання їм часу для примирення, у тому числі шляхом медіації, - до закінчення строку, про який сторони заявили у клопотанні;
5) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;
6) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді - до припинення врегулювання спору за участю судді.
Відповідно до частини другої статті 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі:
1) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання;
2) знаходження учасника справи у довгостроковому відрядженні, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до повернення з відрядження;
3) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;
4) призначення судом експертизи - до одержання її результатів;
5) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції;
6) направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення;

7) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів;
9) розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі;
10) постановлення ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом - до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції підставою для зупинення провадження у справі суд зазначив пункт 3 частини першої статті 236 КАС України.
Разом з тим, а ні наведеним пунктом, а ні загалом статтею 236 КАС України не передбачено такої підстави для зупинення провадження у справі як зупинення провадження у справі до набрання чинності Законом України. 
Таким чином, зупинення провадження у справі до набрання чинності  Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про фінансове оздоровлення державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» не відповідає як завданню адміністративного судочинства, так і змісту та меті пункту 3 частини першої статті 236 КАС України.
На підставі наведеного, колегія суддів касаційної інстанції вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги Східного МУ ДПС роботі з ВПП про безпідставність зупинення провадження у цій справі судом апеляційної інстанції оскаржуваною ухвалою на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Частиною першою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За наведених вище обставин ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню, а справа направленню до цього ж суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 3, 345, 341, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року скасувати, а справу  № 160/8171/21 направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлено 11 грудня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.В.Білоус
Судді                                                                                                     Н.Є.Блажівська
                                                                                                    І.Л.Желтобрюх