Справа № 161/13104/24 	Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1205/24  	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
16 грудня 2024 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Карпук А. К., Федонюк С. Ю., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайоннного суду Волинської області від 07 жовтня 2024 року

                                          В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Акціонерне товариство (далі - АТ) «Універсал Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що запустило проект mоnobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки mоnobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках mоnobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту mоnobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.
Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці.
Починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом.
Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням, зазначеним в позовній заяві.
30 червня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та цього ж дня підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 60 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , з можливістю односторонньої зміни розміру кредитного ліміту, а позичальник зобов`язалася щомісячно частинами (в розмірі 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості)) повертати кредит, щомісячно сплачувати проценти за користування ним: пільгова відсоткова ставка - 0,00001% річних, базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць, що нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості, збільшена відсоткова ставка - 6,2% на місяць, що нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості.
Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.
Взятий на себе обов`язок банк виконав належним чином, однак, позичальник ОСОБА_1 належним чином своїх договірних зобов`язань не дотримав та станом на 28 лютого 2023 року відповідачем допущено істотне порушення зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28 лютого 2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. 
Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим, та відповідно до пунктів 5.18., 5.19. Умов, кредит став у формі «на вимогу». Станом на 09 травня 2024 року утворилася заборгованість за вказаним договором в загальному розмірі 32 422 грн 41 коп., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту (тілом кредиту).
Ураховуючи наведене, АТ «Універсал Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Моnobank» від 30 червня 2020 року у розмірі 32 422 грн 41 коп., а також понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.
Рішенням Луцького міськрайоннного суду Волинської області від 07 жовтня 2024 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Моnobank» від 30 червня 2020 року у розмірі 32 422 грн 41 коп.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові АТ «Універсал Банк».
Відзиву на апеляційну скаргу позивач не подавав.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.
За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у цій справі є 16 грудня 2024 року - дата складення повного судового рішення.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом першої інстанції встановлено, що 30 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с.8).
Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які викладені на банківському сайті www.monobank.ua, складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п. 1 анкети-заяви).
У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6 анкети-заяви).
Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 зі строком дії - до останнього дня 07/24, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою АТ «Універсал Банк».
Відповідач погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільному додатку (п. 3 анкети-заяви).
Згідно з наданою позивачем довідкою розмір встановленого кредитного ліміту змінювався наступним чином: 30 червня 2020 року - 10 000 грн, 03 жовтня 2020 року - 25 000 грн, 31 січня 2021 року - 35 000 грн, 17 грудня 2021 року - 60 000 грн, 25 лютого 2022 року - 48 394 грн, 31 жовтня 2022 року - 30 500 грн. Зазначене спростовує покликання відповідача в апеляційній скарзі про відсутність доказів зміни кредитного ліміту.
Крім того, згаданим п. 3 анкети-заяви від 30 червня 2020 року встановлено, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць.
Анкета-заява підписана ОСОБА_1 , а також представником АТ «Універсал Банк».
Отже, долучена позивачем до позовної заяви анкета-заява, яка підписана відповідачем, містить умови щодо узгодженої відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 3,2% на місяць. Таким чином, у анкеті-заяві від 30 червня 2020 року визначений сталий розмір процентної ставки за користування кредитом, що становить 3,2% на місяць. Вказане спростовує доводи апеляційної скарги відповідача про те, що сторони не погодили умови кредитного договору в частині визначення розміру процентів за користування кредитом, оскільки вказану умову договору позичальник підтвердив власним підписом. Наведене також спростовує покликання ОСОБА_1 , що банк визначаючи кредитну заборгованість, до тіла кредиту зарахував не тільки кошти, які були отримані відповідачем, але і списані з ініціативи банку за рахунок кредитних коштів проценти за користування кредитом, внаслідок чого банк необґрунтовано збільшив заборгованість за тілом кредиту. Банк згідно з умовами кредитного договору нараховував відповідачу відсотки за користування кредитним лімітом та здійснював за рахунок внесених відповідачем коштів у першу чергу погашення наявної у позичальника заборгованості за відсотками.
За змістом п. 9 анкети-заяви відповідач просив усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.
На підтвердження умов договору АТ «Універсал Банк» надало суду копію анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 30 червня 2020 року, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | UniversalBank та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору станом на 09 травня 2024 року заборгованість за кредитним договором становить 32 422 грн 41 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту).
З доданої позивачем до матеріалів справи виписки про рух коштів по картці від 08 серпня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитною карткою та частково погашав наявну у нього заборгованість.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У справі, яка переглядається суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем наданий належний розрахунок заборгованості на підтвердження розміру заборгованості позичальника, а також анкету-заяву підписану відповідачем власноруч, яка містить усі істотні умови договору.
Надані банком документи у сукупності підтверджують укладання між сторонами кредитного договору, погодження між сторонами нарахування процентів за користування кредитним лімітом та існування у позичальника заборгованості за договором у визначеному банком розмірі, який розрахований відповідно до узгоджених між сторонами умов.
На підставі встановлених у цій справі обставин, а також підтвердження наявності заборгованості за кредитним договором, розмір якої відповідачем не спростовано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у заявленому позивачем розмірі.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про задоволення позову АТ «Універсал Банк» є законним та обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги про те, що банк, визначаючи кредитну заборгованість до тіла кредиту зарахував не тільки кошти, які були отримані відповідачем, але і списані з ініціативи банку за рахунок кредитних коштів проценти за користування кредитом, унаслідок чого необґрунтовано збільшив заборгованість за тілом кредиту, оскільки відповідач не погоджував сплати відсотків за користування кредитними коштами за договором, не заслуговують на увагу, оскільки п. 3 анкети-заяви від 30 червня 2020 року встановлено, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць (а.с.8). Анкета-заява підписана ОСОБА_1 а також представником АТ «Універсал Банк».
Отже, суд першої інстанції врахував, що сторони погодили умови кредитного договору в частині визначення розміру процентів за користування кредитом в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем та містить умови щодо узгодженої відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 3,2% на місяць. Як вбачається з розрахунку заборгованості впродовж дії договору процентна ставка зменшилась і з 01 вересня 2020 року становила 3,1% на місяць (37,2% в рік).
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача щодо неправильного вирішення судом першої інстанції позову не знайшли свого підтвердження. Відповідач на підтвердження обставин, викладених в апеляційний скарзі, належних та допустимих доказів не надав, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства та повністю спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи. Суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам справи в межах заявлених позовних вимог, правильно вирішив спір по суті. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
                                                     У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайоннного суду Волинської області від 07 жовтня 2024 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: