Справа № 455/1562/21                                Головуючий у 1 інстанції: Пошивак Ю.П. 
Провадження № 22-ц/811/605/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ 

24 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С.М.,
суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,
секретар судового засідання – Марко О.Р.,
з участю – представників позивача – адвокатів Пецковича В.Д. та Щербана М.Я., представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Худоби Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скарга ОСОБА_2 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 лютого 2024 року (повний текст рішення складно 08 лютого 2024 року) у справі за позовом  ОСОБА_2 до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_1 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛГЕО» про визнання права на передачу у приватну власність земельної ділянки, без підпису суміжного землекористувача,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати незаконною бездіяльність Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області про не затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на приватизацію його земельної ділянки;
- визнати за ним право на передачу у приватну власність земельної ділянки 0, 2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 без підпису суміжного користувача ОСОБА_1 та представників Стрілківської сільської ради.
Позов мотивований тим, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 216624827 від 16 липня 2020 року позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 з приналежними до нього надвірними та господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить земельна ділянка в АДРЕСА_1 . 11 жовтня 2020 року згідно рішення Ясенице-Замківської сільської ради № 64 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації та землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (код 02.01) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,2500 га із земель житлової та громадської забудови Ясенице-Замківської сільської ради. На підставі даного рішення на замовлення позивача ТОВ «ГАЛГЕО» виготовило проект технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Земельну ділянку позивач отримав разом із будинком після смерті матері ОСОБА_3 , тобто земельна ділянка була сформована ще попереднім власником, якою вона користувалася. Відповідач ОСОБА_1 разом із членами своєї сім`ї, як суміжний землекористувач, не погоджує межі земельної ділянки, та чинить перешкоди йому у користуванні земельною ділянкою, здійснюючи проїзд своїм транспортом його земельною ділянкою до своєї земельної ділянки, хоча має неподалік окремий заїзд до своєї земельної ділянки. ОСОБА_1 , вважає, що він має сервітутне право на використання його земельної ділянки, однак земельного сервітуту між нами не встановлено. З приводу безпідставного не погодження ОСОБА_1 , меж належної йому земельної ділянки він звертався до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області про погодження проекту технічної документації. Стрілківська сільська рада своїм листом № 230 від 17 травня 2021 року повідомила, що після комісійного обстеження та затвердження результатів комісійного обстеження на черговій сесії сільської ради буде розглянуто звернення про надання дозволу йому на затвердження технічної документації без підпису суміжного землекористувача, однак технічна документація й досі не затверджена, та сільською радою йому рекомендовано звертатися до суду. Оскільки Стрілківська сільська рада не прийняла ні позитивного, ні обґрунтованого негативного рішення щодо встановлення та погодження меж земельної ділянки, на приватизацію якої він має право, то в даному випадку має місце бездіяльності сільської ради щодо вирішення спору про недодержання суміжним землекористувачем правил добросусідства.
Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 лютого 2024 року позов задоволено частково.
Визнано незаконною бездіяльність Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2 .
В задовленні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 , подавши в лютому 2024 року апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 лютого 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права на передачу у приватну власність земельної ділянки без підписів суміжного користувача та органу місцевого самоврядування та прийняти у цій частині нове рішення про задоволення цих вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач набув права на приватизацію земельної ділянки без підписів суміжних землекористувачів, і обраний ним спосіб захисту узгоджується з положеннями статті 16 ЦК України. Орган місцевого самоврядування самоусунувся від вирішення цього питання, обмежившись наданням позивачу рекомендацій щодо вирішення даного питання в судовому порядку. Вказує, що непогодження суміжних землекористувачем меж земельної ділянки не є само по собі підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову в затвердженні технічної документації та передачі ділянки у власність зацікавленої особи. Погодження меж земельної ділянки є виключно допоміжною стадією.
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції іншими учасниками справи в апеляційному порядку не оскаржується.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що згідно Державного акту, серії ЯБ №563030 ОСОБА_1 на підставі рішення 13 сесії 4 скликання від 05.04.2005 року Ясенице-Замківської сільської ради є власником земельної ділянки, площею 1,0051 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована в с.Ясениця-Замкова Старосамбірського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства (а.с.87 том 1).
Рішенням Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області XV-сесії V-скликання «Про передачу земельної ділянки у власність» від 02.08.2009 року вирішено надати безкоштовно у власність ОСОБА_3 , жительці с.Ясениця-Замкова для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд, земельну ділянку, площею 0,25 га, розташована в с.Ясениця-Замкова. ОСОБА_3 використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, дотримуватись вимог Земельного кодексу України (а.с.101, том 1).
Рішенням Ясенице-Замківської сільської ради №7 «Про вирішення спірного питання по сіміжному землекористуванні та доїзді до присадибної ділянки ОСОБА_1 та доїзді до земельної ділянки наданої для обслуговування житлового будинку ОСОБА_3 в с.Ясенися-Замкова» від 13.09.2009 року вирішено встановити дорогу-заїзд до присадибної ділянки ОСОБА_1 , якою ОСОБА_1 користувався до виникнення спірного питання. Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні даною дорогою-заїздом (а.с.86, том 1).
Рішенням Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області XVІІ-сесії V-скликання «Про затвердження рішення депутатської комісії по врегулюванню земельних відносин при Ясенице-Замківській сільській раді» вирішено затвердити рішення депутатської комісії по врегулюванню земельних відносин при Ясенице-Замківській сільській раді від 13.09.2009 року за №7 «Про вирішення спірного питання по суміжному землекористуванні та доїзді до присадибної ділянки ОСОБА_1 та доїзді до земельної ділянки наданої для обслуговування житлового будинку ОСОБА_3 в с.Ясениця-Замкова (а.с.196, том 1).
Рішенням Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області XVІІ-сесії V-скликання «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення по зміні цільового використання земельної ділянки, яка знаходиться у власності ОСОБА_1 для індивідуального будівництва» від 10.11.2009 року вирішено дати дозвіл на виготовлення проекту відведення по зміні цільового використання земельної ділянки, яка знаходиться у власності згідно Державного акту ЯБ №563030 в с.Ясениця-Замкова гр. ОСОБА_1 під індивідуальне будівництво площею 0,25га (а.с.197, том 1).
16.07.2020 року приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Сиваком М. І. на підставі заповіту, посвідченого ОСОБА_4 , секретарем виконкому Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області 24.01.2013 року і зареєстрованого в реєстрі за №2, видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, її сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, складається з житлового будинку № НОМЕР_1 з приналежними до нього наддвірними та господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27 том 1).
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №216624827 від 16.07.2020 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 з приналежними до нього надвірними та господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Ясенице-Замківської сільської ради №64 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації та землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» від 11.10.2020 року вирішено дати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (код 02.01.) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , орієнтовною площею 0, 2500 га із земель житлової та громадської забудови Ясенице-Замківської сільської ради (а.с.16, том 1).
На підставі даного рішення, ТзОВ «ГАЛГЕО» виготовило проект Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку.
Актом встановлення та узгодження межі земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 25.06.2021 року встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , суміжно межує з земельною ділянкою ОСОБА_1 згідно Державного акту та відповідно до схематичного плану. На місці в АДРЕСА_1 спільно із суміжними землекористувачами ОСОБА_2 та представником ОСОБА_1 – ОСОБА_5 згідно довіреності від 03.06.2021 року за №09-9 була встановлена межа шляхом натягнення шнура між елементами огорожі. Останні в присутності комісії дали свою згоду на даний доїзд до присадибної ділянки з кадастровим номером: 4625188700:06:004:0004 для ведення особистого селянського господарства. Заперечень стосовно запропонованого заїзду не виникало та було погоджено на підписання межі. Комісія рекомендувала ОСОБА_2 внести зміни в технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та погодити межі із сумісними землекористувачами, представники суміжних землекористувачів ОСОБА_1 погодились на підпис на акті встановлення та погодження меж (а.с.52, том 1).
ОСОБА_2 05.07.2021 року звернувся із заявою на ім`я начальника відділення поліції № 1 Самбірського ГУНП у Львівській області, в якій просив прийняти міри до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , так як вони прийшли до його подвір`я і намагалися проникнути до будинку. Також вони словесно погрожували фізичною розправою та кричали, що спалять будинок та підсобні приміщення. Конфлік виник через те, що він закрив браму. Сини ОСОБА_6 зрізали його браму болгаркою в присутності працівників поліції (а.с.56, том 1).
16.07.2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся із заявою в Стрілківську сільську раду Самбірського району Львівської області, в якій просив на черговій сесії затвердити його технічну документацію без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_1 (а.с. 34, том 1).
02.08.2021 року позивач ОСОБА_2  повторно звернувся із заявою в Стрілківську сільську раду Самбірського району Львівської області, в якій просив винести на сесію питання та затвердити земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування його житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.35, том 1).
З витягу з протоколу 12 (чергової) сесії 8 скликання Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області від 14.07.2021 року вбачається, що не прийнято рішення про затвердження акту встановлення та узгодження межі земельної ділянки ОСОБА_2 із суміжною земельною ділянкою ОСОБА_1 (а.с.53, том 1).
Рішенням 15 (позачергової) сесії 8 скликання Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області від 01.11.2021 року вирішено затвердити проект детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 – площею 0, 2500 га. Дати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою по зміні цільового призначення частини земельної ділянки з кадастровим №4625188700:06:004:0004 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 – площею 0,2500 га (а.с.91, том 1).
З довідки Виконкому Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області №690 від 05.10.2022 року вбачається, що згідно акту складеного ОСОБА_1 та сусідами: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , відомо, що ОСОБА_1 з 1970 року користується земельною ділянкою та дорогою – заїздом до цієї ділянки в АДРЕСА_1 (а.с.175 том 1).
Задовольняючи позов частково та визнаючи незаконною бездіяльність Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що Стрілківська сільська рада у спірному випадку діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», адже законодавство не передбачає випадків, коли орган місцевого самоврядування за результатами розгляду заяви з приводу питань регулювання земельних відносин може не прийняти позитивного або негативного для заявника рішення (про затвердження технічної документації чи відмову у її затвердженні).
Такі висновки місцевого суду є вірними, в апеляційному порядку рішення суду в цій частині не оскаржується, відтак не переглядається, як і не переглядається рішення в частині пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_1 з підстав того, що останній не може вважатися належним відповідачем у справі.
Щодо позовних вимог про визнання права на передачу позивачу у приватну власність спірної земельної ділянки.
Відмовляючи в задоволенні цих позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 фактично розпочав реалізацію наданого йому законом права на передачу йому у власність земельної ділянки, в даному випадку відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право позивача на передачу у власність земельної ділянки.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з такого.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (частина п`ята статті 11 ЦК України).
Рішення суду здатне бути джерелом для набуття цивільних прав і обов`язків тільки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Рішення суду, як правомірна приватно-правова конструкція, не повинно використовуватися учасниками цивільного обороту всупереч його призначенню для набуття цивільних прав і обов`язків, за відсутності вказівки про це в актах цивільного законодавства (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 15 березня 2023 року в справі № 201/2288/20 (провадження № 61-7154св22), постанову Верховного Суду від 15 березня 2023 року у cправі № 910/5501/21)).
Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див. зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)).
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)).
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
Спір у справі, що переглядається виник із земельних правовідносин.
Способи захисту прав на земельні ділянки передбачено положеннями статті 152 ЗК України, відповідно до положень частини третьої якої захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Зазначений у частині третій статті 152 ЗК України перелік способів захисту у земельних спорах не є вичерпним.
Отже, у спорах щодо захисту прав на землю у визначенні предмета позову, як способу захисту права та законного інтересу, слід враховувати положення спеціальної норми статті 152 ЗК України, а також положення статті 16 ЦК України та норми процесуального закону, відповідно до яких розглядається відповідний спір.
З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, зокрема, неприйняття органом місцевого самоврядування будь-якого (позитивного/негативного) рішення щодо передачі позивачу у власність земельної ділянки, у зв`язку із протиправністю такого наслідком стало задоволення позовної вимоги з цього питання, вирішення ж питання про визнання права на передачу позивачу у приватну власність спірної земельної ділянки як похідного, без фактичного виконання відповідачем рішення суду в основній вимозі є передчасним, а відтак таким, що свідчить про відсутність порушення прав в цій частині як таких, що на даний час не виникли, отже не можуть бути порушеними, а відтак і захищеними чи поновленими.
Враховуючи межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, адже такі стосуються позовної вимоги, задоволеної судом, а рішення в цій частині в апеляційному порядку не оскаржене.
Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду в оскарженій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, а саме про те, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, підстави для здійснення розподілу судових витрат, відсутні.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 – 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 28 жовтня 2024 року.

Головуючий                                                         С.М. Копняк

Судді:                                                                        С.М. Бойко

А.В. Ніткевич