Справа № 161/6808/24  Провадження №33/802/834/24 	Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника – адвоката Бакаєвича А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2024 року щодо неї,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, 
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 23 листопада 2023 року о 08 год. 45 хв. у м. Луцьку по вул. Львівська, 91А, керувала автомобілем Daewoo, НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.9 «а» ПДР.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що в матеріалах справи наявні є документи, які є суперечливими між собою, а саме міститься розбіжність у показниках наявності алкоголю в її крові, оскільки під час відбирання зразків крові, для медичного дослідження, мало місце порушення самої процедури відбирання. Вказує на те, що на момент керування транспортним засобом та на час ДТП вона була тверезою. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Так, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 699105 від 03 квітня 2024 року (а.с.1), постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 05 березня 2024 року про закриття кримінального провадження (а.с.6,7), листом КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради (а.с.19), листом КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради (а.с.20), а також іншими матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебувала в стані алкогольного сп`яніння є неспроможними, виходячи з такого.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
А п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно листа КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради №10956/2-49/23 від 01.12.2023, у лабораторію центру терапії залежностей 24 листопада 2023 року о 11 год. 10 хв. була доставлена на дослідження на наявність алкоголю проба крові ОСОБА_1 . Дослідження проведено 24 листопада 2023 року із записом в журналі реєстрації досліджень на наявність алкоголю №3234. В результаті дослідження встановлено, що вміст алкоголю у крові становить 3,8 ‰ (а.с.19, 53).
Відповідно до листа КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради №2131/2-44.24 від 20.02.2024, у лабораторію центру терапії залежностей 07 грудня 2023 року була доставлена на дослідження на наявність алкоголю проба крові ОСОБА_1 . Дослідження проведено 07 грудня 2023 року із записом в журналі реєстрації досліджень на наявність алкоголю №3381. В результаті дослідження встановлено, що вміст алкоголю у крові становить 0,7 ‰ (а.с.20,54).
Таким чином, дослідження крові ОСОБА_1 на вміст алкоголю робилося, двічі, і двох випадках в крові ОСОБА_1 було виявлено алкоголь, вміст якого становив більше ніж 0,2 ‰.
Вказаними результатами повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебувала в стані алкогольного сп`яніння. 
Також не заслуговують на увагу і твердження апеляційної скарги про те, що в ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки як вірно встановив місцевий суд, вказані обставини не спростовують об`єктивні дані аналізу її крові, згідно яких ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння. 
Також є безпідставними посилання апелянта як на обставину, що вона не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, на відповідь КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради №4294/2-06.24 від 16.04.2024, оскільки у вказаній відповіді зазначено, що розбіжність дослідження у двох зразках біоматеріалу (крові) ймовірна через порушення правил порядку відбору (а.с.59), оскільки ймовірність порушення правил порядку відбору є припущенням, і не свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, так як не спростовує результатів дослідження її крові на наявність алкоголю, які становили 3,8 ‰ та 0,7 ‰.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що стороною захисту не представлено жодних документальних даних, які б підтверджували порушення правил відбору біологічного матеріалу (крові) у ОСОБА_1 ..
Відсутні такі дані, а також відповідні докази на їх підтвердження і в матеріалах даної справи.
З урахуванням наведеної сукупності обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання  ОСОБА_1 уникнути накладення на неї безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами. 
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи  ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено й істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати безумовною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні на  ОСОБА_1 адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2024 року щодо неї – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.П. Денісов