Дата документу 04.12.2024 Справа № 333/5936/14-ц

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 333/5936/14-ц                                                 Пр. № 22-ц/807/1954/24	Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрієва М.М. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2024 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.,
за участі секретаря                                        Остащенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2020 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі – Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Банк, як стягувач, звернувся до суду першої інстанції з вищезазначеною заявою (а.с.66-67), в якій просив поновити строк пред`явлення виконавчого документу № 333/5936/14-ц від 19.01.2015, виданий Комунарський районний суд м. Запоріжжя; видати дублікат виконавчого документу № 333/5936/14-ц від 19.01.2015, виданий Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
В обґрунтування вказаної заяви зазначав, що на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2015 року, судом видано виконавчий лист по цивільній справі № 333/5936/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитом. При підготовці виконавчого листа для направлення до відділу виконавчої служби для виконання, останній було втрачено, а його пошуки не надали позитивного результату. Оскільки на теперішній час рішення суду не виконано, банк просить видати дублікат виконавчого листа по справі № 333/5936/14-ц та поновити строк для його пред`явлення до виконання.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Дмитрієву М.М.(а.с.65). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.80)вищезазначену заяву прийнято до розгляду.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2020 року (а.с.89-90) заяву Банку у цій справі задоволено.
Поновлено Банку строк пред`явлення виконавчого документу по цивільній справі № 333/5936/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , на користь Банку (ЄДРПОУ 14360570) заборгованості за кредитом у розмірі 26816,79 грн. та стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , на користь Банку (ЄДРПОУ 14360570) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.
Видано дублікат виконавчого документа № 333/5936/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , на користь Банку (ЄДРПОУ 14360570) заборгованості за кредитом у розмірі 26816,79 грн. та стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , на користь Банку (ЄДРПОУ 14360570) судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, боржник ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі, поданій поштою 28.08.2024 року (конверт з відміткою поштового відділення а.с.103), яка фактично надійшла на адресу апеляційного суду 02.09.2024 року (а.с.98-101) просила поновити їй строк на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали суду першої інстанції у цій справі, оскільки, про розгляд цієї справи не була обізнана, копії оскаржуваної ухвали не отримувала, з текстом оскаржуваної ухвали ознайомилась вперше під час ознайомлення з матеріалами цієї справи 15.08.2024 року (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити Банку у задоволенні заяви у цій справі.
В автоматизованому порядку 02.09.2024 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Бєлку В.Ю. та Подліянову Г.С.(а.с.104). Ухвалою апеляційного суду від 03.09.2024 року витребувано справу у суду першої інстанції, (а.с.105-107), остання надана апеляційному суду 13.09.2024 року (а.с.108-10). Ухвалою апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2020 року у цій справі задоволено, поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2020 року у цій справі ОСОБА_1 , апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 16.09.2024 року (а.с.109-110), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с.111), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідного штату суддів Запорізького апеляційного суду взагалі.
Банк не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу боржника у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
В автоматизованому порядку 03.12.2024 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю ОСОБА_2 у зв`язку із звільненням останнього у відставку, рішення ВРП від 24.09.2024 року (а.с.-114-115).
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату час та місце розгляду цієї справи (а.с. 112-113) всі учасники цієї справи не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали. 
Банк про причини неявки свого представника апеляційний суд не сповістив. Представник боржника ОСОБА_1 – адвокат Литвинець Ю.В. подав апеляційному суду заяву (а.с. 116-118), в якій просив розглядати дану справу за відсутності апелянта та його представника.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. 
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371- 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: заяву представника боржника задовольнити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не зявились. 
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді – доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги сторони боржника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга боржника  ОСОБА_1 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення. 
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно із ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу. 
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи вищезазначену заяву Банку, як стягувача, керувався ст.ст. 260, 433, п. 17.4 Перехідних положень  ЦПК України та виходив із такого.
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2014 року (а.с. 59-61) позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,  на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на р/р НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» розташованому в м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, б. 50, ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299) заборгованість за кредитом у розмірі 26816,79 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.
19 січня 2015 року представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримано копію рішення ти виконавчий лист. 
Зі змісту п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (у редакції, чинній на час набрання законної сили рішенням суду) вбачається, що за загальним правилом виконавчий лист може бути пред`явлений до виконання протягом року.
За відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) будь – які виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 на виконанні у відділів виконавчих служб відсутні (а.с.69). 
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Беручи до уваги, що строк пред`явлення виконавчого листа про стягнення заборгованості сплив, рішення суду не виконано з причин, що не залежать від заявника, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
Щодо видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції зазначав таке.
Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема як зазначено в рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року (заява №60750/00), «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року (заява №67534/01), «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки докази виконання рішення суду відсутні, а видача дубліката виконавчого листа і є гарантією права позивача на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судового рішення, а відтак заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає задоволенню.
Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.
Ухвала суду першої інстанції у цій справі є незаконною та необґрунтованою. 
Оскільки, в силу вимог п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
При цьому, апеляційним судом встановлено, що:
- Банк, як стягувач, додав до своєї вищезазначеної заяви у цій справи копію вищезазначеного виконавчого листа № 333/5926/14-ц,дублікат якого він просить видати у цій справі, із змісту якої вбачається, що строк для пред`явлення останнього до примусового виконання становив до 15.12.2015 року (а.с. 70); 
- Банк отримав у Комунарському районному суді м. Запоріжжя вказаний виконавчий лист своєчасно ще 19.01.2015 року (ст. 82 ч. 1 ЦПК України заява Банку а.с. 66);
- Банк звернувся до суду першої інстанції у цій справі із вищезазначеною заявою про видачу дублікату вказаного вище виконавчого листа лише 15.05.2019 року (а.с. 66), тобто більше, ніж через 4 (чотири) роки після закінчення строку для пред`явлення останнього до примусовоговиконання,
- в обґрунтування поважності причин пропуску строку для пред`явлення вказаного виконавчого листа до примусового виконання Банк зазначав лише таке: «…При підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС – виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. Докази втрати, непред`явленнядо виконання виконавчого документа додаємо до заяви …»;
- проте, в силу вимог ст. 433 ч. 1 ЦПК України у разі лише пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строку може бути поновлено; 
- однак, вищезазначені причини, зазначені Банком в якості підстав для поновлення йому однорічного строку, якій збіг ще 15.12.2015 року, для пред`явлення йому вищезазначеного виконавчого листа до примусовоговиконання, суд першої інстанції помилково у цій справі визнав вважав поважними, та, відповідно, помилково поновив Банку у цій справі цей строк;
- оскільки, вказані причини непред`явлення взагалі Банком вищезазначеного виконавчого листа до примусового виконання з 19.01.2015 року (тобто після отримання виконавчого листа Банком у суді а.с. 66) і по 27.02.2019 року, (відповідь Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя від 27.02.2019 року на адресу Банку, як стягувача, за змістом якої: «…На Ваш запит Шевченківський ВДВС м. Запоріжжя повідомляє, згідно перевірки АСВП встановлено, що станом на 27.02.2019 року виконавчий лист № 333/5936/14-ц від 19.01.2015 року про стягнення з  ОСОБА_3 (інн НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості на виконанні не перебуває…»), тобто понад 4 (чотири) роки, є залежними виключно від Банку, як стягувача, тобто є суб`єктивними, а не об`єктивними, як того вимагають ст. ст. 127, 433 ЦПК України;
- таким чином, апеляційним судом встановлено, що Банк, як стягувач, виключно на свій власний розсуд (ст. 20 ч.1 ЦК України) не пред`являв вищезазначений виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 до примусового виконання у встановлений ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV - однорічний строк (оскільки, належні, допустимі докази протилежного, у тому числі докази притягнення винних осіб Банку до відповідальності за несвоєчасне пред`явлення цього виконавчого листа до ВДВС тощо у матеріалах цієї справи відсутні), 
- при цьому, апеляційним судом взагалі не встановлено у цій справі будь-яких підстав для переривання для Банку вищезазначеного однорічного строку для пред`явлення вищезазначеного виконавчого листа до примусового виконання, якій збіг 15.12.2015 року (звернення Банку саме протягом цього однорічного строку до будь-якого ВДВС із вищезазначеним виконавчим листом до виконання тощо), хоча апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи в межах доводів апеляційної скарги боржника);
- а нові – трирічні строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, передбачені ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції ЗУ від 02.06.2016 року №1404-VIII, набули чинності лише з 05.10.2016 року. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку у цій справі про те, що при вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах наявні підстави, передбачені: - ст. 433 ч. 1 ЦПК України - для поновлення Банку строку для пред`явлення вищезазначеного виконавчого листа до виконання та - п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України - для видачі Банку дублікату цього виконавчого листа.
Отже, доводи апеляційної скарги боржника ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості. 
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2020 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове судове рішення (прийняти постанову); у задоволенні заяви Банку про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у цій справі відмовити. 
Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги боржника та відмови у задоволенні заяви Банку:  - Банк не має права на компенсацію за рахунок боржника будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій;- з Банку на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесений документально підтверджений у цій справі судовий збір за вищезазначену апеляційну скаргу у розмірі 605,60 грн. (а.с.97
Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2020 року у цій справі скасувати.
Ухвалити у цій справі нове судове рішення (прийняти постанову).
У задоволенні заяви ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у цій справі відмовити. 
Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір 605,60 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку лише в частині відмови у видачі дублікату безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 06.12.2024 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кочеткова І.В.	Подліянова Г.С.