ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/7871/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Баранник Н.П.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1    
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від  11.07.2024, (суддя суду першої інстанції Кравчук О.В.), прийняту в порядку письмового провадження в м. Кропивницькому, в адміністративній справі №340/7871/23   за позовом   ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :

           15.09.2023   ОСОБА_1  звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 30  000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за січень 2023 року.
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за січень 2023 року з урахуванням раніше виплачених сум.
          Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 17 травня 2022 року по 16 лютого 2023 року. Під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 позивачу виплачувалася додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28 лютого 2022 року  №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім’ ям під час дії воєнного стану”. Воднораз, за січень 2023 року така винагорода ОСОБА_1 не виплачена, що обумовило звернення позивача до суду з цим позовом. 
          Кіровоградський окружний адміністративний суд 11.08.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 .  Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 30  000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за січень 2023 року. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за січень 2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, зокрема, суд не звернув уваги на те, що за спірний період – січень 2023 року позивачеві виплачені належні позивачеві 30  000 грн додаткової винагороди. Відтак прав позивача не порушені. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач з  17 травня 2022 року по 16 лютого 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується записами у військовому квитку та не заперечується відповідачем.
Вважаючи, що відповідачем в січні 2023 року протиправно не було виплачено у повному розмірі додаткову винагороду у розмірі 30000 грн у відповідності до Постанови КМУ за № 168 від 28 лютого 2022 року, позивач звернувся із запитом до військової частини. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в січні 2023 року позивачеві виплачена додаткова винагорода у розмірі 3674, 19 грн., замість належної до виплати 30000 грн.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до частини  1 статті  2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті  9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 р. (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частиною  2 статті  1-2 Закону №2011, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року  № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).
Відповідно до п. 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно катки особового рахунку за 2023 рік у спірний період, позивачу було нараховано та виплачено 72  622.98 грн. Відповідно до розрахункового листа за лютий 2023 року для складу вказаної виплату входить:
За 31 день січня 2023 року:
Оклад за військовим званням 530 грн; посадовий оклад 2730 грн; надбавка за особливі умови проходження служби – 2119 грн; премія – 8353.80 грн; премія захисникам (додаткова винагорода) – 30  000 грн. 
За 16 днів лютого 2023 року: 
Оклад за військовим званням – 302.86 грн; посадовий оклад – 1560 грн; надбавка за особливі умови проходження служби – 1210 грн; премія 8673.60 грн, премія захисникам (додаткова винагорода) 17  142.86 грн. 
Відповідач пояснює, що в лютому 2023 року позивачеві двома окремими платежами було здійснено виплату у розмірі 43076.81 грн та 28456.83 грн.
Вказане підтверджується також і довідкою про доходи №2903, виданою ОСОБА_1 10.07.2023, яку позивач особисто подав до суду першої інстанції разом з позовом. (а.с. 21 – зворотній бік)
Таким чином, судом встановлено, що за вказаний період, зокрема за січень 2023 року, позивачеві в повному обсязі виплачена додаткова винагорода у розмірі 30  000 грн.
Вказане залишилось поза увагою суду першої інстанції внаслідок чого судом помилково зроблено висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 в адміністративній справі №340/7871/23 – скасувати та прийняти нову постанову.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник