УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 677/1215/24
провадження № 61-14993ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                Литвиненко І. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Цюпик Ольга Василівна, на постанову Хмельницького апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у справі заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Цюпик Ольги Василівни про забезпечення позову до подання позовної заяви, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката                 Цюпик О. В. подав до суду заяву, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову до подання позову, шляхом зупинення проведення електронних торгів (Добровільний продаж, редукціон) з реалізації житлового будинку, загальною площею 199,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява обґрунтована тим, що 14 лютого 2008 року між ЗAT КБ «ПриватБанк»  та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № HMKWGA00007967, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 70 200 доларів США строком до 11 лютого 2022 року. 
На забезпечення виконання умов кредитного договору, між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку було передано житловий будинок загальною площею 199,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до пункту 35.4 Договору іпотеки іпотека                       за цим договором поширюється і на земельну ділянку загальною площею             0,2700 га, що знаходиться за вказаною адресою. 
24 листопада 2023 року AT КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_1 та визнання права власності за банком на земельну ділянку з кадастровим номером 6822782100:01:003:0022, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Красилівського районного суду від 13 грудня 2023 року було відкрито провадження у справі № 677/1765/23.
Із вказаної позовної заяви AT КБ «ПриватБанк» заявнику стало відомо про те, що банк вже набув право власності на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 199,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , але не набуло право власності на земельну ділянку за цією ж адресою. ОСОБА_1 по сьогоднішній день проживає разом із своєю сім`єю у цьому будинку, сплачує усі комунальні послуги.
Для отримання інформації з приводу підстав набуття та документів на підставі яких набуто банком право власності на будинок представником ОСОБА_1 адвокатом Фурманом В. В. було направлено адвокатський запит до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Хмельницької міської ради.
З відповіді на адвокатський запит стало відомо, що 20 грудня 2016 року державний реєстратор Роїк І. Д. прийняла рішення за індексним номером                      № 33028362 про державну реєстрацію права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яким перереєстровано будинок за AT «КБ «ПриватБанк». При цьому підставою для виникнення права власності на будинок зазначено Договір іпотеки б/н                          від 14 лютого 2008 року. Зміна власника майна відбулась при подачі банком документів до державного реєстратора таких як: заставна № 2010074, повідомлення № Е.НМ.0.0.00/1-3385 від 10 листопада 2016 року, повідомлення про вручення поштового відправлення.
ОСОБА_1 вважає, що здійснюваний перехід права власності на житловий будинок був вчинений з порушенням закону, що призвело до позбавлення його права власності тому він вимушений звернутись до суду з метою захисту свого порушеного права.
Також, представником ОСОБА_1 - адвокатом Цюпик О. В. було встановлено, що AT КБ «ПриватБанк» здійснює продаж вищезазначеного житлового будинку. На офіційному сайті ДП «Сетам» розміщено повідомлення про призначення аукціону з реалізації вказаного житлового будинку, номер лоту: 555824, https://setam.net.ua/auction/552081. Торги з реалізації вказаного майна призначено на 26 липня 2024 року.
Красилівський районний суд Хмельницької області ухвалою від 25 липня                  2024 року заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову задовольнив. Зупинив проведення електронних торгів на електронному майданчику ДП «Сетам» з реалізації житлового будинку загальною площею 199,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер лоту: 555824. 
Хмельницький апеляційний суд постановою від 01 жовтня 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задовольнив. Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 липня 2024 року скасував та ухвалив нове судове рішення. В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката                 Цюпик О. В. про забезпечення позову відмовив.
11 листопада 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Цюпик О. В., у якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 01 жовтня 2024 рокута залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.   
Перевіривши доводи касаційної скарги у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.
Частиною першою та другою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.
Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема,
з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом
в залежності до конкретного випадку.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі
№ 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі
№ 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Судами встановлено, що 14 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», в подальшому                                       АТ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір                                  № НМKWGA00007967, за умовами якого останній отримав кредитні кошти                         у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 70 200 доларів США строком                            до 11 лютого 2022 року.
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 14 лютого 2008 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, за умовами якого останній передав в іпотеку банку належний йому на праві власності житловий будинок загальною площею 199,2 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим станом на 06 липня 2012 року утворилась заборгованість у                     сумі 93 125,72 доларів США. 
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 08 квітня 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НМKWGA00007967 від 14 лютого 2008 року в розмірі 93 125,72 доларів США, що станом на 06 серпня 2012 року еквівалентно  744 074,50 грн, яка складається з 60 704,69 доларів США заборгованості за кредитом, 31 503,57 доларів США заборгованості по процентам, 917,46 доларів США заборгованості по комісії та 370 374 грн нарахованої неустойки, звернуто стягнення на житловий будинок загальною площею 199,20 кв. м та земельну ділянку площею 0,2700 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № НМKWGA00007967                             від 14 лютого 2008 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від                                  імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій необхідних для продажу предмету іпотеки.
Встановлено, що початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення відповідних дій.
15 грудня 2016 року Державним реєстратором в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору іпотеки, заставної зареєстровано за ПАТ КБ «Приватбанк» право власності на житловий будинок загальною площею 199,20 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
24 липня 2024 року ОСОБА_1 подав в вищевказану заяву про забезпечення позову, а 06 серпня 2024 року подав до суду позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за банком на спірний будинок.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою суду              від 06 серпня 2024 року в справі № 677/1286/24 відкрито провадження за даним позовом.
Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2024 року в справі № 677/1286/24 забезпечено вказаний позов                              шляхом зупинення проведення електронних торгів на електронному     майданчику ДП «Сетам» з реалізації житлового будинку загальною                       площею 199,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер лоту: 557077, https://setam.net.ua/auction/552081. Накладено арешт на житловий будинок загальною площею 199,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що в даному випадку банком обрано спосіб продажу спірного будинку як предмета іпотеки шляхом його продажу на аукціоні шляхом проведення електронних торгів ДП «Сетам» з реалізації житлового будинку, отже забезпечення позову лише у спосіб, вибраний позивачем у вигляді зупинення проведення електронних торгів за відсутності інших обмежень щодо відчуження будинку, призведе до унеможливлення виконання рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 08 квітня 2014 року. 
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Зважаючи на наведене, Верховний Суд в цілому погоджується з висновками апеляційного суду щодо недопустимості забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують. 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосування судами норм матеріального права та дотримання норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити. 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Цюпик Ольга Василівна, на постанову Хмельницького апеляційного суду                   від 01 жовтня 2024 року у справі заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Цюпик Ольги Василівни про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                  Є. В. Петров 

А. І. Грушицький 

І. В. Литвиненко