Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/466/24                 Головуючий у суді І інстанції: Лях М.М.
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                                 Бондарчук Р.А., 
з участю:
прокурора         Зіновьєва М.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький, апеляційну скаргу адвоката Скрипника О.М., який діє в інтересах  ОСОБА_1 на постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, який працює старостою села Деріївка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , старости села Деріївка, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, 
В С Т А Н О В И В:

Постановою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнуто з  ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 , будучи старости села Деріївка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, та згідно п.п. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, будучи ознайомлений з вимогами Закону про необхідність щорічно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 16.02.2024 р. о 13:56 год. подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи старости села Деріївка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, та згідно п.п. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, будучи ознайомлений з вимогами Закону про необхідність щорічно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 16.02.2024 р. о 13:45 год. подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України.

В апеляційній скарзі адвокат Скрипник О.М., який діє в інтересах  ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі, за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в діях ОСОБА_1 не було умислу й існували дуже поважні причини для того, щоб те подати декларації за 2021 та 2022роки вчасно.
Поважні причини містились в тому, що ОСОБА_1 згідно рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області №399/255/22 від 26.07.2022 року призначений опікуном над ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на два роки, крім того згідно довідки №28 від 15.02.2024р Центру первинної медико-санітарної допомоги Онуфріївської селищної ради ОСОБА_2 знаходився на лікуванні на денному стаціонарі в Куцеволівській л/а з 26.01.2024 по І5.02.2024р з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз гіпертонічний криз ДОА обох колінних суглобів, отже ОСОБА_1 мусив сам доглядати за  ОСОБА_2 як опікуй який являється його батьком. га проживає разом з ним в одному будинку, а ОСОБА_3 не маг інших осіб які б здійснювали його догляд
Копії підтверджуючих доказів, а саме копія рішення Онуфріївського районного сулу Кіровоградської області №399/255/22 від 26.07.2922року. довідка №'2Я від 15.02 2СУ24р Центру первинної медико-санітарної допомоги Онуфріївської селишної ради що ОСОБА_3 знаходився на лікуванні на денному стаціонарі в Купевоіівській л/а з 26 01.2024 по 15.02.2024р під час розгляду справи було залучено судом до матеріалів справи та копії надано прокурору.
Вказує, що стороною захисту в суді першої інстанції доводилась відсутність з боку ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, та його фізичну неможливість вчасного заповнення та подання декларації до уповноваженого органу в силу вказаних обставин, на відсутність у ОСОБА_1 будь-якого умислу на ухилення від своєчасного подання декларацій.
Суд визнаючи ОСОБА_1 винуватим взяв за основу лише протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією щодо неподання декларацій ю 2021 та 2022роки від 03.06.2024року, не надавши належної оцінки рішенню Онуфріївського районного суду Кіровоградської області №399/255/22 від 26.07.2022року, га довідці №28 від 15.02.2024р Центру первинної медико-санітарної допомоги Онуфріївської селищної ради ОСОБА_2 знаходився на лікуванні на денному стаціонарі в Куцеволівській л/а.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – без змін, з таких підстав.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП), ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Статтями 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі наявності складу адміністративного правопорушення, що підтверджується належними та допустимими доказами.

При цьому, вина  ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення № 170/24 та №171/24,яким підтверджується, що мало місце правопорушення, яке ставиться в вину  ОСОБА_1 ;
- рішенням другої сесії восьмого скликання Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 26.01.2021 № 54 «Про затвердження старости с. Дереївка» ОСОБА_1 затверджено на посаду старости села Дереївка на строк повноважень ради, та присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 6 категорії посад;
- копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якої ОСОБА_1 подав її 16.02.2024 р. о 13:56 год.
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відповідно до яких, останній пояснює, що не вчасно подав декларацію. Однак виправдовує свою дії через відсутність належного інтернет зв`язку, повітряними тривогами;
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях  ОСОБА_1 порушень вимог  Закону України «Про запобігання корупції»складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно рішення другої сесії восьмого скликання Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 26.01.2021 № 54 «Про затвердження старости с. Дереївка» ОСОБА_1 затверджено на посаду старости села Дереївка на строк повноважень ради, та присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 6 категорії посад.
Згідно ст. 2 Закон України Про службу в органах місцевого самоврядування від 7 червня 2001 року із змінами, внесеними згідно із Законами від 01.08.2021 вказано, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно -розпорядчих та консультативно - дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно ст. 10 вищевказаного Закону посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, старости, затверджуються відповідною радою. Також, відповідно до ст. 12 Закону посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції". Посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, встановленому Законом України "Про запобігання корупції".
Відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування, є особами, на яких поширюються вимоги та обмеження щодо запобігання корупції, тобто є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Згідно Закону України від 03.03.2022 «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни», у період дії воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітного характеру уповноваженими органами не здійснюються, а декларації потрібно буде подати протягом трьох місяців після закінчення воєнного стану.
Також після введення воєнного стану в країні, Національне агентство з питань запобігання корупції обмежило доступ до публічної частини реєстру декларацій, щоб максимально захистити особисті дані.
Законом України від 20 вересня 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено обов`язок подання декларацій, повідомлень про суттєві зміни у майновому стані та ряд інших зобов`язань, які були призупинені під час дії воєнного стану на території України.
Згідно даного Закону Кампанія декларування за 2021-2022 роки тривала до 31 січня 2024 року. До зазначеної дати декларанти мали подати декларації за відповідні звітні періоди у 2021-2022 роках, у тому числі для проведення спец перевірок, крім тих осіб, які подали їх добровільно раніше.
Відповідно до відомостей з публічної частини Реєстру, щорічна декларація особи уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 роки ОСОБА_1 , як суб`єктом декларування, опублікована {подана) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 16.02.2024 року о 13 год. 45 хв. та о 13 год. 56 хв., тобто після кінцевої дати подачі такої декларації несвоєчасно (https://public.nazk.gov. иа/documents/5 5 сії 1464-ас49-455б-Ь4с8-533/'За97а074).
За несвоєчасне подання без поважних причин декларації передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Отже,в матеріалах справи наявні достовірні докази того, що ОСОБА_1 згідно п.п. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції" є суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, будучи ознайомлений з вимогами Закону про необхідність щорічно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 16.02.2024 р. о 13:56 год. подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та 16.02.2024 р. о 13:45 год. подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
А тому, вказані дії  ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки декларування за 2021-2022 роки тривала до 31 січня 2024 року. 

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з думкою судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію, оскільки відповідно до листа № 01.01-24/925/1, за підписом селищного голови Віталія Берези (а.с. 45) з жовтня 2023 року по час підписання листа, у селищній раді, була можливість доступу до мережі «Інтернет».

Разом з тим, не можуть бути враховані доводи апеляційної скарги адвоката Скрипника О.М., який діє в інтересах  ОСОБА_1 про наявність поважність причин, а саме доглядом ОСОБА_1 за ОСОБА_2 , як підстава для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі, оскільки вказана підстава жодним чином не є обставиною що свідчить про наявність в діях апелянта крайньої необхідністю. 
Більш того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 ходив на роботу, тобто мав можливість подати декларацію в межах робочого часу. 
При цьому будь-яких протилежних доказів в матеріалах справи не має. 
Також з сайту https://helsi.me/doctor/bfe9d7e3-83b7-499b-9726-ced2830d0662 вбачається, що лікар ОСОБА_5 не здійснює прийом у вихідний день, тобто ОСОБА_1 також мав можливість подати декларацію у вихідний день. 
З огляду на викладене ОСОБА_1 мав можливість як доглядати за ОСОБА_2 так і подати декларацію. 
А тому, підстав визнання поважності причини не подання декларації, а саме доглядом ОСОБА_1 за ОСОБА_2 , як і підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі – не має.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_1  адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
 ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії  ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАПкваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу адвоката Скрипника О.М., який діє в інтересах  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2024 рокупро притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                  Р.А. Бондарчук