ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 708/935/22
провадження № 51-2626км24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
потерпілої                                                    ОСОБА_6 ,
у режимі відеоконференції:
захисника                                                    ОСОБА_7 ,
представника потерпілої                         ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги засудженого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 02 травня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року, постановлені стосовно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ), 
заобвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини  
За вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 02 травня 2023 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 263 КК, та призначено йому покарання:
- за частиною 1 статті 115 КК - у виді позбавлення волі на строк 10 років;
- за частиною 1 статті 263 КК - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Цивільний позов потерпілої задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану злочином, у розмірі 55162 грн. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду, завдану злочином, у розмірі 500000 грн.
Вирішено питання судових витрат та речових доказів.
Згідно з вироком 13 червня 2022 року близько 00 год 30 хв між ОСОБА_9 та його дружиною ОСОБА_10 виникла суперечка, під час якої ОСОБА_10 вибігла з квартири, у якій вона проживала разом з чоловіком, та сіла до автомобіля «Ореl Vесtrа», р. н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , та почала рухатися по АДРЕСА_2 .
Після чого ОСОБА_9 близько 01 год 30 хв, перебуваючи на АДРЕСА_2 , наздогнав автомобіль, в якому перебувала ОСОБА_10 , та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті іншій людині, та бажаючи їх настання, у ході бійки з ОСОБА_10 обома руками накинув на шию останньої петлю з невстановленого матеріалу, та не менше чотирьох разів сильно потягнув на себе в результаті чого стиснув органи шиї, спричинивши ОСОБА_10 механічну асфіксію, що призвело до смерті останньої.
Після чого ОСОБА_9 поклав труп ОСОБА_10 до автомобіля «Ореl Vесtrа», р. н. НОМЕР_1 , та відвіз його до перехрестя вул. Червоноармійської, вул. Павла Тетері та вул. Михайла Старицького у м. Чигирині Черкаської області, де приховав серед побутового сміття.
Крім того, ОСОБА_9 з невстановленого досудовим розслідуванням часу по 13 червня 2022 року, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому місці придбав та у подальшому умисно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, а саме у порушенні ним громадської безпеки у частині незаконного придбання та зберігання боєприпасів, будучи достовірно обізнаним про те, що зазначені дії здійснюються виключно при наявності передбаченого законом дозволу, якого він не мав, зберігав боєприпаси, а саме 6 боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї - 5,45 мм малоімпульсних патронів зразка 1974 року, які було виявлено 03 серпня 2022 року при проведенні огляду автомобіля «Ореl Vесtrа», р. н. НОМЕР_1 , в рюкзаку, який знаходився в багажному відділенні.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 02 травня 2023 року залишено без змін.
Вимоги, викладені у касаційних скаргах, і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційних скаргах засуджений та його захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просять скасувативирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 02 травня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Зокрема, вважають, що винуватість ОСОБА_9 не доведена поза розумним сумнівом, адже ані показання свідків, ані письмові докази жодним чином не вказують на те, що кримінальні правопорушення вчинені саме ним.
Крім того, зазначають про те, що судом першої інстанції не були допитані свідки сторони обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 
Указують на порушення права на захист під час проведення обшуку 14 червня 2022 року, оскільки ОСОБА_9 не було роз`яснено право на захист. Крім того, засуджений у касаційній скарзі зазначає про те, що визнавальні показання під час проведення обшуку він давав внаслідок фізичного та психологічного впливу працівників поліції на нього, та суд першої інстанції неправомірно поклав їх в основу обвинувального вироку. 
Захисник у касаційній скарзі зазначає про те, що поза увагою суду залишились зауваження сторони захисту до протоколів огляду автомобіля від 13 червня 2022 року та від 03 серпня 2022 року стосовно переміщення автомобіля, що надавало змогу доступу до нього стороннім особам.
На переконання сторони захисту, суд першої інстанції порушив вимоги статті 94 КПК щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження доказів.
А суд апеляційної інстанції не усунув порушень суду першої інстанції, обмежився перерахуванням доказів та загальними формулюваннями про доведеність винуватості, та, залишаючи апеляційні скарги без задоволення, не мотивував свого рішення.
Також засуджений зазначає про те, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою клопотання про повторний допит свідків.
Захисник указує на те, що не підтверджується матеріалами кримінального провадження врахована судом обставина, яка обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.   
Позиції учасників судового провадження
Від засудженого ОСОБА_9 надійшла заява про здійснення касаційного розгляду без його участі, в який він зазначив про те, що підтримує свою касаційну скаргу та касаційну скаргу свого захисника.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні просив задовольнити свою касаційну скаргу та касаційну скаргу засудженого.  
Прокурор у судовому засіданні просила залишити касаційні скарги без задоволення, а судові рішення без зміни.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні просили залишити оскаржувані судові рішення без зміни, а касаційні скарги - без задоволення.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку учасників касаційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Стосовно доводів касаційних скарг сторони захисту про те, що винуватість  ОСОБА_9  у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не доведена поза розумним сумнівом, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.
Відповідно до 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно зі статтею 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Відповідно до статті 94 КПК суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За наслідками судового розгляду кримінального провадження суд першої інстанції ухвалив вирок, яким визнав ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 115 КК, частиною 1 статті 263 КК.
Свої висновки місцевий суд зробив на наявних в матеріалах кримінального провадження доказах, які у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема: показаннях потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , показаннях експерта ОСОБА_35 ; протоколі огляду місця події від 13 червня 2022 року з фотознімками та відеозаписом до нього; протоколі обшуку від 14 червня 2022 року з відеозаписом до нього; протоколі освідування ОСОБА_14 ; протоколі затримання ОСОБА_14 від 14 червня 2022 року, під час якого було проведений особистий обшук затриманого; висновку експерта № 03-01/546 від 14  червня 2022 року; висновку експерта № 03-01/546/7 від 18 жовтня 2022 року; висновку експерта № 02-01/332 від 14 червня 2022 року; висновку експерта № СЕ-19-22/19095-БД від 08 вересня 2022 року; висновку експерта № СЕ-19/124-22/8357-ТР від 15 серпня 2022 року; висновку експерта № 407 від 16 серпня 2022 року; висновку експерта № СЕ-19/124-22/9370-БЛ від 05 вересня 2022 року; висновку експерта № СЕ-19/124-22/6356-ТР від 29 червня 2022 року; протоколі огляду автомобіля від 13 червня 2022 року та відеозаписом до нього; протоколі огляду автомобіля від 03 серпня 2022 року та відеозаписом до нього; протоколі картки пам`яті «Apacer 32 GB» огляду від 27 червня 2022 року; протоколі огляду оптичного диску DVD-RW «Verbatim» 4,7 Gb від 28 червня 2022 року; протоколі огляду від 07 жовтня 2022 року. 
Вказані докази були безпосередньо досліджені під час судового розгляду та оцінені згідно зі статтею 94 КПК, а їх зміст детально наведений у вироку. 
Сторона захисту не погоджувалася з допустимістю протоколу обшуку від 14 червня 2022 року з відеозаписом до нього, який проводився у житлі Фархутдінових та під час якого ОСОБА_14 розповів про обставини вчиненого ним вбивства у зв`язку з тим, що слідчий ОСОБА_36 , в порушення статей 20, 42, 52 КПК, не роз`яснив підозрюваному ОСОБА_9 право на правову допомогу захисника, яке включає обов`язкову участь захисника при проведенні цієї процесуальної дії, що свідчить про порушення права на захист.
Апеляційний суд, відповідаючи на цей довід захисту, вказав, що вони до задоволення не підлягають, оскільки, як встановлено з матеріалів цього кримінального провадження при перегляді відеозапису проведення цієї слідчої дії, що під час проведення обшуку (т. 1, а. п. 243 - 246) 14 червня 2022 року ОСОБА_9 слідчим були роз`яснені права, було роз`яснено право відмовитись від самовикриття щодо себе або своїх близьких родичів, тобто роз`яснені права, передбачені статею 63 Конституції України. Понятим також були роз`яснені їхні права. На час проведення цієї слідчої дії ОСОБА_9 ще не мав статусу підозрюваного, так як згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12022250310001083 підозра йому була пред`явлена 14 червня 2022 року о 18 год 59 хв, а обшук квартири проводився 14 червня 2022 року з 00 год 57 хв до 01 год 49 хв, тобто до пред`явлення підозри. Ці процесуальні дії відображені на відеозаписі обшуку квартири (т. 2, а. п. 56). Апеляційний суд наголошував на тому, що ОСОБА_9 підписав цей протокол, отримав копію протоколу обшуку і якихось зауважень або заяв з цього приводу не робив. Крім того, вказана слідча дія проведена за участю двох понятих, які підписали даний протокол та зауважень щодо його проведення чи неточностей у його змісті також не висловлювали. Таким чином, на думку апеляційного суду, порушень прав ОСОБА_9 при проведенні цієї слідчої дії не допущено, а що стосується доказової бази даних цієї слідчої дії, то доведеність вини в інкримінованих діяннях обвинуваченого побудована за рахунок даних інших доказів, вищезазначених апеляційним судом. Обвинувачений ОСОБА_14 , при цьому, показання давав спокійно. Сам розповідав про обставини вчинення ним неправомірних дій. Фізичного та психологічного тиску з боку працівників поліції на нього не здійснювалось. Також він перебував без кайданок, що також додатково свідчить про відсутність тиску на нього.
Колегія суддів, перевіряючи аналогічні доводи у касаційному порядку, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини 1 статті 234 КПК обшук як слідча (розшукова) дія проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Як убачається з відеозапису обшуку, ОСОБА_14 надавав пояснення, які не стосуються цілей цієї слідчої (розшукової) дії та виходять за її межі.
За своєю суттю такі пояснення є показаннями, які мали б бути зафіксовані у порядку іншої процесуальної процедури, а саме: допиту.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 87 КПК недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 4 статті 95 КПК  суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що посилання на пояснення  ОСОБА_9 , надані під час обшуку від 14 червня 2022 року, як на доказ його винуватості, слід виключити зі змісту мотивувальних частин як вироку суду першої інстанції, так і ухвали апеляційного суду.
На переконання Суду, таке виключення жодним чином негативно не відобразиться на повноті та правильності встановлених у цьому кримінальному провадженні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК.    
Крім того, захисник у касаційній скарзі зазначає про те, що поза увагою суду залишились зауваження сторони захисту до протоколів огляду автомобіля від 13 червня 2022 року та від 03 серпня 2022 року стосовно переміщення автомобіля, що надавало змогу доступу до нього стороннім особам.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, зазначені доводи були предметом розгляду як суду першої інстанції, так і апеляційного суду
Так, суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що з відеозаписів огляду автомобіля від 13 червня 2022 року та від 03 серпня 2022 року вбачається, що вказаний автомобіль був опечатаний при понятих та інших учасниках слідчої дії, патрони були виявлені працівниками поліції при безпосередній присутності понятих, які слідкували за проведенням слідчих дій та при яких і були виявлені дані патрони та які, на запитання слідчого, зазначили, що будь-яких заяв, зауважень під час проведення даної слідчої дії, вилучення речей, порядку їх вилучення, пакування, вони не мають. Відеозаписом підтверджено, що на початку проведення обшуку автомобіля, слідчим, у присутності понятих, встановлено цілісність бірок, якими опечатано автомобіль.
Апеляційний же суд визнав зазначені доводи припущенням сторони захисту, оскільки  об`єктивних доказів, які це б могли підтвердити, апеляційному суду не було надано, як і не надано їх під час касаційного розгляду.
На доводи сторони захисту про незаконність вироку суду першої інстанції у зв`язку з тим, що під час судового розгляду не були допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 327 КПК якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.
Вирішуючи витання щодо допиту зазначених свідків сторони обвинувачення, місцевий суд виходив з того, що присутність у судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які неодноразово викликались та до яких застосовувались примусові заходи, сторона обвинувачення не забезпечила, проти розгляду кримінального провадження за відсутності цих свідків прокурор, потерпіла, обвинувачений та його захисник не заперечували, що підтверджується технічним записом судового засідання від 18 квітня 2023 року та змістом вироку суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки місцевого та апеляційного судів про те, що доводи обвинуваченого про здійснення щодо нього психологічного та фізичного тиску під час досудового розслідування кримінального правопорушення з боку працівників поліції, є безпідставними, оскільки ця обставина також була предметом перевірки слідчими ДБР та не знайшла будь-якого підтвердження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, від 10 лютого 2023 року, кримінальне провадження № 42022250000000040 від 23 червня 2022 року, відкрите за заявою ОСОБА_9 щодо перевищення працівниками правоохоронних органів своїх повноважень, що виразилися у заподіянні йому тілесних ушкоджень з метою отримання визнавальних показань у вчиненні вбивства ОСОБА_10 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 365 КК закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК, у зв`язку із встановленням відсутності у діянні складу кримінального правопорушення (т. 4, а. п. 137 - 143).
Таким чином, після перевірки всіх обставин та проведення досудового розслідування уповноважена посадова особа ДБР дійшла висновку про відсутність будь-яких незаконних дій з боку працівників поліції спрямованих на отримання від обвинуваченого показань, які б підтверджували його винуватість у вчиненні злочину.
Захисник указує на те, що не підтверджується матеріалами кримінального провадження врахована судом обставина, яка обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Проте, колегія суддів не погоджується з цим твердженням сторони захисту, адже судами обґрунтовано визнано наведену вище обставину, на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_9 в суді першої інстанції про те, що 12 червня 2022 року він, його дружина ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_28 відпочивали біля річки Дніпро, а згодом біля мінімаркету, що у м. Чигирині, всі вказані особи вживали спиртні напої. Ці обставини підтвердили свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_28 , а свідок ОСОБА_19 показала, що після того як вони біля мінімаркету вживали алкогольні напої, приблизно о 23 годині того ж вечора Фархутдінови їх підвозили додому, то обвинувачений так керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що «машину аж водило», сперечався з цього приводу з потерпілою ОСОБА_10 , яка хотіла сама сісти за кермо. Крім того, посилання на виявлення у крові загиблої 1,33 ‰ алкоголю у непрямий спосіб свідчить про вживання алкогольних напоїв і обвинуваченим.
Також колегія суддів уважає безпідставними доводи касаційної скарги засудженого про залишення апеляційним судом поза увагою клопотання про повторний допит свідків.
Відповідно до частини 3 статті 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Тобто, сама собою наявність клопотання про повторне дослідження того чи іншого доказу не зобов`язує апеляційний суд досліджувати всю сукупність доказів, оцінених у місцевому суді. У разі, коли суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з їх оцінкою, він не має потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.
Крім того, обґрунтована відмова в задоволенні клопотання за відсутності, на переконання апеляційного суду, аргументованих доводів щодо необхідності дослідження доказів, які, на думку учасника судового провадження, були досліджені не повністю або з порушеннями, не свідчить про недотримання судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду та не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення, лише якщо з такими висновками суду не погоджується учасник судового провадження.
Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 та його захисник просили провести повне судове слідство в частині дослідження усіх наявних у матеріалах письмових доказів та з повторним допитом свідків.
Проте, апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання в частині допиту всіх свідків, посилаючись на положення частини 3 статті 404 КПК, та у своєму рішенні зауважив, що у даному випадку вказане клопотання обумовлене виключно незгодою з оцінкою доказів місцевим судом. Крім того, захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_9 не навели достатніх та обґрунтованих підстав для проведення судового слідства, в частині допиту свідків, передбачених частиною 3 статті 404 КПК. Також зазначив, що місцевий суд допитав всіх свідків, які були доставлені до суду, із вказаних в цьому клопотанні, а лише незгода сторони захисту з оцінкою місцевим судом даних їхніх показань не може бути підставою для їх повторного допиту в суді апеляційної інстанції.
Разом з тим апеляційний суд вважав необхідним частково дослідити письмові докази у цьому кримінальному провадженні: протокол огляду місця події (т. 1, а. п. 193 - 242) у т. ч. досліджений носій інформації, шляхом перегляду відеозапису огляду місця події; протокол обшуку кв. АДРЕСА_3 з відеозаписом до нього (т. 1, а. п. 243 - 246); висновок судово-медичного експерта № 03-01/546 від 14 червня 2022 року; висновок додаткової судово-медичної експертизи № 03-01/546/7 від 18 жовтня 2022 року (т. 2, а. п. 16 - 19); висновок судової трасологічної експертизи № СЕ-19/124-22/8357-ТР від 15 серпня 2022 року.
Відповідно до статті 419 КПК у мотивувальній частині ухвали апеляційного суду, крім іншого, має бути зазначено мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні заявлених вимог без задоволення, в ухвалі має бути зазначено підстави, за яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
З огляду на ці законодавчі положення та приписи статті 419 КПК, суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Зазначеним вимогам відповідає ухвала апеляційного суду, а тому доводи сторони захисту про те, що апеляційний суд обмежився перерахуванням доказів, та загальними формулюваннями про доведеність винуватості, та, залишаючи апеляційні скарги без задоволення, не мотивував свого рішення, колегія суддів вважає безпідставними.
Таким чином, за результатами касаційної перевірки встановлено, що вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду за виключенням посилання у них на пояснення ОСОБА_9 , надані під час обшуку від 14 червня 2022 року, як на доказ його винуватості, відповідають вимогам статтей 370 та 419 КПК відповідно.
Закон України про кримінальну відповідальність застосований вірно, покарання відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого.
Враховуючи викладене, колегія суддів уважає за необхідне виключити зі змісту мотивувальних частин указаних судових рішень посилання на пояснення  ОСОБА_9 , надані під час обшуку від 14 червня 2022 року, як на доказ його винуватості, а врешті судові рішення залишити без зміни
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
у х в а л и в:
Касаційні скарги засудженого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 02 травня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року змінити.
Виключити зі змісту мотивувальних частин указаних судових рішень посилання на пояснення ОСОБА_9 , надані під час обшуку від 14 червня 2022 року, як на доказ його винуватості.
У решті судові рішення залишити без зміни. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.      
 
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                 ОСОБА_3