Справа № 750/13100/24 	Головуючий у 1 інстанції Самусь Л. В. 	
Провадження № 33/4823/1029/24 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року 	місто Чернігів	

Суддя Чернігівського апеляційного суду Салай Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бабинця С.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2024 року, 

У С Т А Н О В И В:

  Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,  

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та  накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Звільнено від сплати судового збору.
  Місцевим судом встановлено, що 09.09.2024 року о 10 год. 24 хв. ОСОБА_1 у м. Чернігові по просп. Миру, 283, керував транспортним засобом «ВОЛЬВО 740 2/3 GL, н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат 1,02 проміле, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР. 
Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального  права, а накладене стягнення таким, що не відповідає фактичним обставинам та ступеню тяжкості. В якості доказів суду надано протокол про адміністративне правопорушення та неповний висновок про встановлення стану сп`яніння. Огляд, проведений на місці за допомогою приладу Драгер, який показав наявність парів алкоголю у видихаємому повітрі. Однак вказує, що є вимоги до проходження огляду, які встановлені ст. 266 КУпАП та Інструкції і Порядку, які судом проігноровані і рішення постановлено виключно на протоколі та показниках газоаналізатора. Крім того, вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги довідку військової частини про терміновий виклик ОСОБА_1 до місця служби і неврахування такої обставини та формальне посилання на вимоги ст. 17 КУпАП, без урахування воєнного стану, коли невиконання наказу командира може призвести до певних негативних наслідків, які значно перевищують санкцію будь-якої статті КУПАП, вплинуло на рішення суду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник до суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. 
За таких обставин вважаю можливим розглянути апеляційну скаргу у їх відсутність по викладеним обставинам, оскільки неявка не перешкоджає апеляційному розгляду. 

Дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, перевіривши її доводи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння      або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1  № 125862 від 09.09.2024 водій ОСОБА_1 09.09.2024 року о 10 год. 24 хв. в м. Чернігові по просп. Миру, 283, керував транспортним засобом автомобілем «ВОЛЬВО 740 2/3 GL, н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер», результат 1,02 проміле, чим порушив п. 2.9 ПДР. 

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, яким зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проти результату якого він заперечень не висловлював та пояснював, що напередодні вживав багато алкоголю, чистий спирт, через смерть побратима та зазначав, що поспішає по службі.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Згідно акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким останній погодився, про що власноручно зазначив та поставив підпис, результат – 1,02 проміле (а.с. 8).  

Таким чином, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно установив фактичні обставини, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює у сукупності з іншими дослідженими судом та  наведеними  в  даній  постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку судом довідки командира частини про терміновість явки військовослужбовця ОСОБА_1 на службу, що спонукало його до дій в стані крайньої необхідності, спрямованих на керування автомобілем, неспроможні. Так, дослідивши докази у сукупності, оцінивши дії ОСОБА_1 , який об`єктивно мав можливість о 10:24 год. скористатися послугами таксі, товаришів чи знайомих задля вчасної явки до військової частини, тим більше у розмові з поліцейським на слушне питання останнього чому пасажир не сів за кермо, ОСОБА_1 відповів, що не подумав про таке, що у повній мірі спростовує таку версію сторони захисту та підтверджує правильність висновків суду щодо спрямованості такої позиції виключно на намагання уникнути відповідальності.

Стягнення призначено у відповідності з вимогами  ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності і яка є безальтернативною . 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                                    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Бабинця С.П. – залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай