ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

17 жовтня 2024 року                    місто Чернівці справа №725/1212/23
провадження №22-ц/822/898/24
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Височанської Н.К.,
суддів: Литвинюк І.М., Половінкіної Н.Ю.
секретар Факас А.В.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Дабог»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 16 березня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дабог» про стягнення заборгованості, головуючий в суді першої інстанції суддя Скуляк І.А., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог скарги
У лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дабог» про стягнення заборгованості.
Посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 грудня 2004 року на праві спільної часткової власності належало 81/100 частин нежитлових будівель по АДРЕСА_1 .
13 січня 2005 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дабог» було укладено Договір про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, зареєстрований в реєстрі за №255, відповідно до умов якого виділяється в натурі частка з нерухомого спільного майна, яка належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 грудня 2004 року та припиняється спільна часткова власність ОСОБА_1 на 81/100 частку нежитлових будівель, які знаходяться в АДРЕСА_1 .
Вказаний договір був зареєстрований в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації, про що 20 січня 2005 року видано витяг №6275303 про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
В подальшому між позивачем та відповідачем 19 липня 2021 року укладено договір про співробітництво щодо реконструкції об`єкта, відповідно до умов якого кожна із сторін зобов`язана була зробити внесок по 500 000 грн.
Однак, відповідач свій обов`язок систематично не виконував, мотивуючи це відсутністю коштів. 
Вказує, що на момент подання позову мета Договору про співробітництво щодо реконструкції об`єкту досягнута, повністю завершена реконструкція нежитлових будівель по  АДРЕСА_1 . Факт повного завершення реконструкції підтверджується виготовленим технічним паспортом на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , які складаються з:
- приміщень в будівлі готелю літ. «А» загальною площею 969,60 кв.м, які складаються з: на першому поверсі 1-9 – 1-10, 1-10а, 1-12, 1-14 – 1-15, 1-22-1-26 площею 99,20 кв.м, на другому поверсі площею 280,90 кв.м, на третьому поверсі площею 293,50 кв.м, на четвертому поверсі площею 268,50 кв.м, на п`ятому поверсі площею 27,50 кв.м;
- будівлі кафе-бару з готелем літ. «Б» загальною площею 615,90 кв.м;
- будівлі обслуговування автомобілів з офісними приміщеннями літ. «В» загальною площею 316,50 кв.м;
- будівлі обслуговування автомобілів з офісними приміщеннями та сауною літ. «Г» загальною площею 261,10кв.м;
- будівлі обслуговування автомобілів з офісними приміщеннями літ. «Т» загальною площею 437,90 кв.м;
- складу літ. «Д»;
- навісу літ. «Е»;
- альтанки літ. «Є»;
- альтанки літ. «Ж»;
- альтанки літ. «З»;
- будівлі холодильної камери літ. «И»;
- огорожі №1-4.
Враховуючи, що відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконав, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його заборгованість в сумі 500 000 грн. за невиконання умов договору про співробітництво від 19 липня 2021 року.
14 березня 2023 року до суду надійшла спільна заява ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дабог» про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі. До зави прилучили мирову угоду.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 16 березня 2023 року затверджено мирову угоду, укладену між   ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дабог», в особі директора ОСОБА_2  по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дабог» про стягнення заборгованості, відповідно до умов якої:
1. Відповідач у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Дабог», визнає суму боргу в розмірі 500 000,00 (п`ятсот тисяч грн. 00 коп.) гривень, яку ТОВ «Дабог» повинно було сплатити на виконання умов Договору про співробітництво щодо реконструкції об`єкта по АДРЕСА_1 від 19.07.2021р. №б/н.
2. Позивач у справі, ОСОБА_1 відмовляється від суми боргу в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч грн. 00 коп.) гривень та сплати ТОВ «Дабог» на його користь штрафних санкцій, які ТОВ «Дабог» повинно було сплатити на виконання умов Договору про співробітництво щодо реконструкції об`єкта по АДРЕСА_1 від 19.07.2021р. №б/н.
3. У зв`язку з укладенням цієї Мирової угоди, визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області 01.04.2008р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), право власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , які складаються з:
- приміщень в будівлі готелю літ. «А» загальною площею 969,60 кв.м, які складаються з: на першому поверсі 1-9 – 1-10, 1-10а, 1-12, 1-14 – 1-15, 1-22-1-26 площею 99,20 кв.м, на другому поверсі площею 280,90 кв.м, на третьому поверсі площею 293,50 кв.м, на четвертому поверсі площею 268,50 кв.м, на п`ятому поверсі площею 27,50 кв.м;
- будівлі кафе-бару з готелем літ. «Б» загальною площею 615,90 кв.м;
- будівлі обслуговування автомобілів з офісними приміщеннями літ. «В» загальною площею 316,50 кв.м;
- будівлі обслуговування автомобілів з офісними приміщеннями та сауною літ. «Г» загальною площею 261,10кв.м;
- будівлі обслуговування автомобілів з офісними приміщеннями літ. «Т» загальною площею 437,90 кв.м;
- складу літ. «Д»;
- навісу літ. «Е»;
- альтанки літ. «Є»;
- альтанки літ. «Ж»;
- альтанки літ. «З»;
- будівлі холодильної камери літ. «И»;
- огорожі №1-4.
4. Сторони заявляють, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку її належного виконання, не матимуть один до одного жодних майнових претензій, спір, який виник між ними – вичерпаний повністю та в майбутньому вони не будуть пред`являти будь-які майнові претензії один до одного.
5. Сторони домовилися, що будь-які витрати, пов`язані з виконанням цієї Мирової угоди, що виникають чи можуть виникнути після визнання цієї Мирової угоди судом сторони несуть самостійно.
6. Сторони по цій Мировій угоді усвідомлюють, що у разі визнання судом умов цієї Мирової угоди спір між ними вирішений і це є підставою для закриття провадження у справі, що унеможливлює повторне звернення до суду з тотожним позовом.
7. Сторони по цій Мировій угоді підтверджують той факт, що їм роз`яснені та зрозумілі наслідки закриття провадження у справі, що передбачені частиною четвертою статті 207 Цивільного процесуального кодексу України, а саме, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
8. Сторони по цій Мировій угоді підтверджують, що ця Мирова угода підписана ними добровільно, без примусу і що умови цієї Мирової угоди не порушують права та законні інтереси сторін у справі, відповідають чинному законодавству.
Провадження по справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дабог» про стягнення заборгованості – закрито.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Чернівецька міська рада, як особа, яка не брала участі у справі подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення впливає на їх права та обов`язки, рішення є незаконним, необґрунтованим, ухваленим за невідповідності висновків суду обставинам справи, недоведеності обставин справи, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі вказують, що приміщення в будівлі готелю загальною площею 969,60 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 до експлуатації у встановленому законом порядку не приймалося, містобудівні умови та обмеження, документи дозвільного характеру, які надають право на виконання будівельних робіт для будівництва вказаної будівлі не видавались. 
Враховуючи викладене, об`єкт за адресою АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом у розумінні ст.376 ЦК України, а отже такий об`єкт не міг бути предметом мирової угоди.
Судом не врахований той факт, що об`єкт нерухомого майна, який збудований без дозвільних документів та з порушенням державних будівельних норм розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 7310136600:36:004:0023 по АДРЕСА_1 , яка є власністю Чернівецької міської територіальної громади та перебуває лише в орендному користуванні позивача та відповідача.
Отож, мировою угодою фактично легалізовано об`єкт самочинного будівництва і зазначене впливає на права та законні інтереси Виконавчого комітету Чернівецької міської ради як виконавчого органу загальної компетенції.
Просили скасувати ухвалу суду від 16 березня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Щодо можливості розгляду справи за відсутності учасників справи
У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, про поважність причин неявки в судове засідання, апеляційний суд не повідомили (а.с.88-93).
Згідно із статтею 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 лютого 2024 року у справі №755/20287/21.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою.   Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників.   Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Отже, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, враховуючи баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції
В лютому 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дабог» про стягнення заборгованості за невиконання умов договору про співробітництво від 19 липня 2021 року.
На підтвердження позовних вимог позивач надав: 
-Договір про співробітництво щодо реконструкції об`єкту від 19 липня 2021 року підписаний ОСОБА_1 та ТОВ «Дабог» (а.с.10);
-Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 грудня 2004 року, згідно якого ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 81/100 приміщення в адміністративній будівлі літ. «А»: на першому поверсі приміщення 1-10 – 1-14 площею 23,70 кв.м., сходинкова клітина 1-9 площею 13,90 кв.м., сходинкова клітина 1-22 площею 13,80 кв.м., приміщення другого поверху площею 290,20 кв.м., приміщення третього поверху площею 290, 80 кв.м., приміщення четвертого поверху площею 297,80 кв.м., адміністративна будівля літ. «Б», площею 381,10 кв.м., будівля столової літ. «В» площею 323,70 кв.м., будівля магазину літ. «Т» площею 105,40 кв.м., будівля медпункту літ «Г» площею 52,10 кв.м., що складає 81/100 частину нежитлових будівель. Підстава: рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14 грудня 2004 року (а.с.11);
-Договір про виділ частки із майна , що є у спільній частковій власності від 13 січня 2005 року (а.с.12);
-Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 січня 2005 року, згідно якого ОСОБА_1 на праві приватної власності належать нежитлові будівлі за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13);
-Договір оренди землі від 22 жовтня 2007 року укладений між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_1 і ТОВ «Дабог» про прийняття в строкове платне користування земельної ділянки площею 0,2049 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.14-15);
-Додатковий договір №3/4164 до договору оренди землі від 14 грудня 2017 року, згідно якого договір оренди землі поновлено до 01 листопада 2022 року (а.с.16-17);
-Технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 (а.с.18-46);
-Довідку Чернівецької міської ради №103 від 18 січня 2023 року, згідно якої на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розташовано: - приміщення в будівлі готелю літ. «А» загальною площею 969,60 кв.м: на першому поверсі 1-9 – 1-10, 1-10а, 1-12, 1-14 – 1-15, 1-22-1-26 площею 99,20 кв.м, на другому поверсі площею 280,90 кв.м, на третьому поверсі площею 293,50 кв.м, на четвертому поверсі площею 268,50 кв.м, на п`ятому поверсі площею 27,50 кв.м; - будівля кафе-бару з готелем літ. «Б» загальною площею 615,90 кв.м; - будівля обслуговування автомобілів з офісними приміщеннями літ. «В» загальною площею 316,50 кв.м; - будівля обслуговування автомобілів з офісними приміщеннями та сауною літ. «Г» загальною площею 261,10 кв.м; - будівля обслуговування автомобілів з офісними приміщеннями літ. «Т» загальною площею 437,90 кв.м; - склад літ. «Д»; - навіс літ. «Е»; - альтанка літ. «Є»; - альтанка літ. «Ж»; - альтанка літ. «З»; - будівля холодильної камери літ. «И»; - огорожа №1-4 (а.с.47).
14 березня 2023 року сторонами по справі подано до суду заяву про примирення та затвердження умов мирової угоди з постановленням ухвали про визнання мирової угоди з закриттям провадження у справі (а.с.53, 54-56).

Мотиви та доводи, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права переглядаючи рішення
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За змістом статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.
Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:
1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або
2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Відповідно до статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.
Закриття провадження у справі у даному випадку є наслідком затвердження судом мирової угоди, процесуальні дії щодо затвердження судом мирової угоди та закриття у зв`язку з цим провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку і не можуть розглядатися окремо одна від одної. Для встановлення обставин щодо правомірності закриття провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди сторін необхідно перевірити дотримання судом при затвердженні мирової угоди вимог статті 207 ЦПК України, зокрема дослідити умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушують права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є вони невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди і, як наслідок, відсутністю передумов для закриття провадження у справі з цих підстав.
Верховний Суд у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 911/427/19 дійшов висновку, що мирова угода – це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору та на умовах, погоджених сторонами. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт через самостійне врегулювання розбіжностей на погоджених умовах.
Мирова угода є вираженням взаємного волевиявлення сторін, що спрямоване на вирішення спору між ними на основі компромісу та припинення його подальшого судового розгляду. У ній можуть вирішуватися питання, що стосуються виключно прав і обов`язків сторін.
Таким чином, сторонам надано можливість комплексно врегулювати відносини між собою, в тому числі не обмежуючись обсягом вимог, що були заявлені у позові.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16 травня 2023 року у справі № 909/1128/20, мирова угода є правочином, з якого виникають або змінюються зобов`язання. У розумінні норм матеріального та процесуального законодавства оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, але на час розгляду справи судом, має право власності чи інше речове право на предмет правочину та/або претендує на нього. Власний інтерес заінтересованої особи також може полягати в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала (перебували) у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.
Верховний суд в ухвалі від 30 червня 2021 року у справі №301/395/19 зазначив, що відповідність змісту мирової угоди вимогам матеріального закону передбачає, зокрема, аналіз об`єкта мирової угоди – майна, яким за умовами мирової угоди розпоряджаються її суб`єкти. Для того, щоб з`ясувати, що мирова угода не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд повинен встановити, що: 1) майно, яке передається за мировою угодою, не вилучено з обігу і не обмежено в обігу; 2) учасники мирової угоди мають право розпоряджатися цим майном, що підтверджується правовстановлюючими документами; 3) майно, яке передається за мировою угодою, не перебуває під арештом і щодо нього відсутній спір з іншими особами.
Суд першої інстанції зазначав про те, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, що вона укладена в інтересах обох сторін.
Водночас суд першої інстанції не дослідив чи впливають умови мирової угоди на права та інтереси третіх осіб. Суд першої інстанції не встановив належним чином обставин, пов`язаних зі змістом та спрямованістю мирової угоди, не дослідивши відповідних доказів.
Зі змісту мирової угоди, поданої сторонами до суду, встановлено, що ця угода укладалась сторонами справи з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, які стосуються прав і обов`язків сторін, однак її умови суперечать закону.
Зокрема, сторони домовились, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дабог», визнає суму боргу в розмірі 500 000,00 (п`ятсот тисяч грн. 00 коп.) гривень, яку ТОВ «Дабог» повинно було сплатити на виконання умов Договору про співробітництво щодо реконструкції об`єкта по АДРЕСА_1 від 19.07.2021р. №б/н.
Позивач у справі, ОСОБА_1 відмовляється від суми боргу в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч грн. 00 коп.) гривень та сплати ТОВ «Дабог» на його користь штрафних санкцій, які ТОВ «Дабог» повинно було сплатити на виконання умов Договору про співробітництво щодо реконструкції об`єкта по АДРЕСА_1 від 19.07.2021р. №б/н.
У зв`язку з укладенням цієї Мирової угоди, вирішили визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області 01.04.2008р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), право власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Однак, як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка площею 0,2049 га, за адресою в АДРЕСА_1 на якій знаходиться громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами які були предметом мирової угоди, передана в строкове платне користування ОСОБА_1 і ТОВ «Дабог» на підставі договору оренди землі від 22 жовтня 2007 року та додаткового договору №3/4164 до договору оренди землі від 14 грудня 2017 року, згідно якого договір оренди землі поновлено до 01 листопада 2022 року. 
Отож, суд першої інстанції не з`ясував власника земельної ділянки, на якій розміщене нерухоме майно яке є предметом оскаржуваної ухвали Першотравневого районного суду міста Чернівці від 16 березня 2023 року про затвердження мирової угоди та не залучив до участі у справі особу, яка є власником земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, що є предметом мирової угоди у справі.
Доказів надання даної земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, матеріали справи не містять, що перешкоджає встановленню того, чи дійсно сторони мають право розпоряджатися майном, яке знаходиться на цій земельній ділянці та чи не будуть порушені у результаті передачі зазначеного майна позивачу права третіх осіб.
Таким чином, без врахування вищевказаних обставин, суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для затвердження мирової угоди.
На підставі викладеного, умови мирової угоди суперечать закону, а також порушують права та інтереси апелянта виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як власника земельної ділянки який до участі в справі не залучався, а відтак суд не вправі був визнавати умови такої мирової угоди. 
Відповідно до частини п`ятої статті 207 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення (стаття 17 ЦПК України). Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (стаття 18 ЦПК України). Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина 1 статті 352 ЦК України).
З урахуванням фактичних обставин справи, ухвала суду першої інстанції, якою затверджено мирову угоду, і стала підставою для реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно, є такою, що порушує законне право Чернівецької міської ради як власника земельної ділянки.

Щодо розподілу судових витрат
Згідно із ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 382 ЦПК України,  апеляційний суд при винесенні постанови вирішує питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення;  розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи (правова позиція, вкладена у  постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18)).
Відтак, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом у судах апеляційної та касаційної інстанцій, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення по суті спору у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом ухвали, яка оскаржується, здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини 1 статті 379 Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвала суду першої інстанції постановлена за неправильного застосування норм матеріального та порушенням норм процесуального права, а тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради – задовольнити.
Ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 16 березня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено судом 17 жовтня 2024 року.
Головуючий                                              Н.К. Височанська
Судді: І.М. Литвинюк
Н.Ю. Половінкіна