КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Апеляційне провадження                                                     
№33/824/4473/2024
 
П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

            23 жовтня 2024 року                                                                   місто Київ
                                                                                              справа № 375/1616/23
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
при секретарі Балковій А.С.
 
за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гаделія Віталія Романовича
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -
 
      В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року скасувати, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази того, що він дійсно вжив пляшку пива на рибалці з друзями, однак не сідав за кермо. За кермом знаходився його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв в стані крайньої необхідності, оскільки не було нікого, хто б міг їх відвезти додому. Дані обставини були підтверджені показами свідка    ОСОБА_2 , допитаного в судовому засіданні.
Вказував, що працівники поліції зупинили їх транспортний засіб не в 20.27 год., як зазначено в протоколі, а раніше. Саме цим можна пояснити той факт, що одне з відео, яке додане до протоколу, має всі ознаки монтажу.
Зазначав, що відео з відеореєстратора службового автомобіля співробітників поліції без дати і часу, що є порушенням п.2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, відповідно до якого, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов'язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її заверншення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення, відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Посилався на те, що зйомка велась на сторонній пристрій з екрану монітора на якому відтворювався запис таким чином, щоб дата та час не було видно, також зйомка з реєстратора не є повною.
Вказував, що згідно даних тесту №1216, остання калібровка алкотестеру Drager Alcotest-6810 (прилад №ARBL-0572) проводилась ще 15 лютого 2023 року. Тобто, даний прилад використовувався поліцейським 08 вересня 2023 року без проведення його обов'язкової калібровки та повірки.
Зазначав, що використання алкотестера Drager Alcotest-6810, який має прострочений термін калібровки є грубим порушенням Наказу №1452/735 та інструкції по експлуатації алкотестера, а результати, які видані таким пристроєм, не можуть бути визнані доказом перебування особи в стані алкогольного сп'яніння, а відповідно і не доводять його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність доказів достовірності отриманих результатів алкотестеру, адже факт вживання алкогольних напоїв потребує встановлення певного допустимого і достовірного результату після проведення аналізу, зокрема на алкотестері.
18 вересня 2024 року від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі в зв'язку із закінченням строків, визначених ст. 38 КУпАП.
На обгрунтування доводів вказаного клопотання посилався на те, що адміністративне правопорушення вчинено 08 вересня 2023 року, таким чином на час розгляду справи в апеляційному суді пройшло більше ніж 1 рік, тобто сплив строк для накладення адміністративного стягнення на правопорушника. 
В судовому засіданні, яке було проведено в режимі відеоконференції, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності           ОСОБА_1 - адвокат Гаделія В.Р. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №231998, 08 вересня 2023 року о 20.27 год. в Білоцерківському районі, в селі Пугачівка по вулиці Шевченка, 138, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри, тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер №6810, зафіксованого на боді-камеру, що підтверджується тестом №2997, результат огляду становить 0,96 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2024 року серії ААБ №231998. Протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 . Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав; 
роздруківкою з приладу Драгер, з якої вбачається, що результати огляду     ОСОБА_1 на стан сп'яніння - 0,96 %.
відеозаписом з камери;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 вересня 2023 року;
актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.
Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази того, що він дійсно вжив пляшку пива на рибалці з друзями, однак не сідав за кермо, а за кермом знаходився його син ОСОБА_2 , суд не бере до уваги, оскільки як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівники поліції їхали позаду автомобіля FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки останні повідомили водію ОСОБА_1 причину зупинки (20:28:23). Крім того, будь-яких інших осіб, які за словами апелянта, могли керувати його транспортним засобом, на відео не було.
Суд відхиляє доводи апелянта про те, що згідно даних тесту №1216, остання калібровка алкотестеру Drager Alcotest-6810 (прилад №ARBL-0572) проводилась ще 15 лютого 2023 року, тобто, даний прилад використовувався поліцейським 08 вересня 2023 року без проведення його обов'язкової калібровки та повірки, оскільки з матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810», прилад № ARBL 0572, останнє калібрування проводилося 15 лютого 2023 року. Про проведений огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів було складено Акт, в якому зазначено, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) дозволені для застосування на території України медичні вироби. Отже, газоаналізатор «Drager Alcotest-6810» відноситься до числа дозволених для застосування засобів вимірювальної техніки.
В ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.
Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.
Оскільки останнє калібрування даного приладу «Drager «Alcotest 6810» було проведено 15 лютого 2023 року, то станом на дату проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з його використанням - 08 вересня 2023 року, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.
Крім того, огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6810 проводився на місці зупинки за згодою ОСОБА_1 , який мав можливість пройти огляд у медичному закладі МОЗ України, однак своїм правом не скористався. 
Доводи апеляційної скарги про те, що зйомка велась на сторонній пристрій з екрану монітора на якому відтворювався запис таким чином, щоб дата та час не було видно, суд відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно до ст.251 КУпАП  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, ст. 251 КУпАП  встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, вказаною  нормою закону не встановлено вичерпний перелік  документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.
Таким чином, відеозапис, що міститься в матеріалах справи та який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.
  З вказаного   відеозапису вбачається, що на ньому зафіксовано   автомобіль   «FORD FOCUS », червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду службового автомобіля працівників поліції. Підстави вважати вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксований той самий транспортний засіб, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення.
Окрім того, вказаний відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та  наведеними  в  даній  постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини   ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено. 
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.
Посилання апелянта на те, що адміністративне правопорушення вчинено 08 вересня 2023 року та на час розгляду справи в апеляційному суді пройшло більше ніж 1 рік, тобто сплив строк для накладення адміністративного стягнення на правопорушника, суд відхиляє оскільки, оскаржувана постанова винесена 20 серпня 2024 року, отже на момент винесення постанови судом першої інстанції не сплив строк накладення адміністративного стягнення, а відтак відсутні підстави для закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року - залишити без змін. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                               Борисова О.В.