УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 133/1704/21
провадження № 51-4468 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого        ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 червня 2024 року щодо останнього,
встановив:
Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2024 року, залишеним без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 червня 2024 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Задоволено цивільний позов прокурора Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави в особі Вінницького обласного центру зайнятості шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням в сумі 18 638, 08 грн.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 27 квітня 2020 року, будучи особою, якій на підставі рішення Управління соціального захисту населення Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області від 14 березня 2019 року було призначено компенсаційну виплату по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, а саме за ОСОБА_6 , та відповідно до положень частини другої статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» занятою особою з цього часу, достовірно знаючи, що він отримує компенсаційну виплату відповідно до законодавства і не має права на отримання статусу безробітного, звернувся до Козятинської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. Звертаючись до вказаного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, приховавши інформацію про здійснення догляду за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку та отримання ним, у зв`язку із цим компенсаційної виплати, поставив підпис у відповідній графі бланку заяви про надання статусу безробітного, чим засвідчив, що через відсутність роботи він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Окрім цього, ОСОБА_5 своїм підписом також засвідчив, що він з правами та обов`язками безробітного ознайомлений та несе відповідальність за достовірність поданих ним даних та відомостей. На підставі поданої заяви ОСОБА_5 був поставлений на облік до Козятинської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості та отримав статус безробітного, у зв`язку із чим йому було призначене матеріальне забезпечення на випадок безробіття у відповідності до положень Закону України «Про зайнятість населення» і «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яке у період з 29 травня 2020 року по 21 вересня 2020 року було виплачене в сумі 19 638, 08 грн. Однак, здійснюючи догляд за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку та отримуючи у зв`язку із цим компенсаційні виплати відповідно до законодавства, ОСОБА_5 не міг набути статусу безробітного, а тому не мав правових підстав для отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до акту № 22 від 27 жовтня 2020 року Козятинської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості вказані обставини були встановлені за наслідками проведеного нею розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про зайнятість населення». Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, у період з 29 травня 2020 року по 21 вересня 2020 року незаконно заволодів грошовими коштами Фонду загальнообов`язкового соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 19 638, 08 грн, які безпідставно отримав як матеріальне забезпечення на випадок безробіття, не зазначивши у поданій ним заяві про надання статусу безробітного інформації про зайнятість, у зв`язку із здійсненням догляду за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, а саме за ОСОБА_6 . 
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить оскаржувані судові рішення скасувати та закрити кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.
В обґрунтування зазначає, що в матеріалах кримінального провадження наявна заява засудженого про надання/поновлення статусу безробітного, у примітках якої останній надає згоду на здійснення перевірки його даних та підстави призначення допомоги по безробіттю, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_5 прямого умислу на введення в оману шляхом приховування інформації. Крім того, на думку ОСОБА_4 , суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, належним чином не перевірив всі наявні в матеріалах справи докази щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та обґрунтував свою позицію посилаючись, як на доказ, на підписану засудженим пам`ятку від 17 червня 2020 року, при цьому не врахував її зміст, який містив перелік підстав саме для припинення надання допомоги та те, що вказаний документ був складений вже після нарахування виплат по безробіттю.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 КПК України з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський Суд у рішенні від 21 квітня 2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» та рішенні від 6 грудня 1998 року «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». 
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд повинен оцінювати докази на основі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вказаних вимог судом першої інстанції дотримано у повному обсязі. Висновок місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення зроблено з додержанням положень ст. 23 КПК України на підставі з`ясування всіх обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст. 94 вказаного Кодексу. 
Так, згідно з вироком, суд дійшов висновку про винуватість  ОСОБА_5  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, зокрема, на підставі: 
 - показань свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що вона є заступником начальника Управління соціального захисту населення Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області, у зв`язку з чим їй відомо про рішення управління від 14 березня 2019 року, яким ОСОБА_5 призначено компенсаційну виплату по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення» з цього часу ОСОБА_5 був занятою особою, про що йому було роз`яснено уповноваженими працівниками управління і достеменно відомо;
 - показань свідка ОСОБА_8 , яка будучи працівником Козятинської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості мала інформацію щодо звернення ОСОБА_5 із заявою про надання статусу безробітного, на підставі якої останнього поставлено на облік, надано статус безробітного та призначено матеріальне забезпечення на випадок безробіття. В подальшому центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення», в ході якого встановлено, що ОСОБА_5 на момент звернення із заявою про надання статусу безробітного був зайнятою особою, оскільки здійснював догляд за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, а тому не мав права перебувати на обліку як безробітний і отримувати матеріальне забезпечення на випадок безробіття, яке йому безпідставно нараховано та виплачено у загальному розмірі 19 638, 08 грн; 
 - довідки Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області № 142 від 21 січня 2019 року, згідно якої ОСОБА_5 здійснює догляд за своєю бабою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
 - заяви від 04 лютого 2019 року про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, поданою ОСОБА_5 до Управління соціального захисту населення Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області, згідно якої просить призначити йому компенсаційну виплату, як особі, що здійснює догляд за особою, яка досягла 80 років. Своїм підписом останній підтвердив обізнаність про необхідність повідомити органи праці та соціального захисту населення в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання ним соціальної допомоги, компенсації та пільг;
 - рішення Управління соціального захисту населення Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області від 14 березня 2019 року, згідно якого ОСОБА_5 призначено компенсаційну виплату по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, а саме за ОСОБА_6 на період з 14 березня 2019 року по 15 липня 2032 року;
 - заяви про надання статусу безробітного від 27 травня 2020 року, з якої слідує, що ОСОБА_5 звернувся до Козятинської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості стосовно надання йому статусу безробітного, в якій зазначив, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. З правами та обов`язками безробітного ознайомився, підтвердив, що несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей, дав згоду на використання, внесення до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та здійснення верифікації (перевірки) і моніторингу достовірності інформації, поданої ним для нарахування та отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття його персональних даних. При цьому, не вказав інформацію про його зайнятість як особи, яка здійснює догляду за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, та отримує у зв`язку із цим, компенсаційні виплати відповідно до законодавства;
 - додатку № 2 до Персональної картки № 020720052900002 «Рішення, прийняті центром зайнятості/філією центру зайнятості щодо зареєстрованого безробітного», та витягами із наказів, відповідно до яких відносно ОСОБА_5 були прийняті наступні рішення: №НТ200529 від 29 травня 2020 року про надання статусу безробітного з 29 травня 2020 року (ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»); № НТ200529 від 29 травня 2020 року про призначення допомоги по безробіттю з 29 травня 2020 року по 23 травня 2021 року (п. п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»); № НТ200529 від 29 травня 2020 року про початок виплати допомоги по безробіттю з 29 травня 2020 року (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»); № НТ201102 від 02 листопада 2020 року про припинення виплати допомоги по безробіттю з 27 жовтня 2020 року (встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу зареєстрованого безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та п. п. 2 п. 1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності); №  НТ201102 від 02 листопада 2020 року про припинення реєстрації безробітного з 27 жовтня 2020 року; № НТ201102 від 02 листопада 2020 року про повернення виплати за період з 29 травня 2020 року по 27 жовтня 2020 року в сумі 19 638, 08 грн;
 - додатку № 4 до Персональної картки № 020720052900002 «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі» з якого вбачається, що ОСОБА_5 була нарахована та перерахована на його особовий рахунок допомога по безробіттю за період часу з 29 травня 2020 року по 21 вересня 2020 року в загальному розмірі 19 638, 08 грн;
 - акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 22 від 27 жовтня 2020 року, згідно якого ОСОБА_5 на момент звернення до Козятинської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості був зайнятою особою, оскільки здійснював догляд за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку та отримував компенсаційні виплати відповідно до законодавства, а тому не мав права перебувати на обліку і отримувати допомогу по безробіттю, а тому безпідставно нарахована та виплачена сума у загальному розмірі 19 638, 08 грн підлягає поверненню Вінницькому обласному центру зайнятості;
 - трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 27 вересня 1994 року на ім`я ОСОБА_5 , згідно якої її власник у період часу з 06 вересня 2017 року по 03 червня 2018 року перебував на обліку в Козятинській міськрайонній філії Вінницького обласного центру зайнятості в якості безробітного та був отримувачем допомоги по безробіттю, а тому достеменно знав про порядок набуття статус безробітного та отримання допомоги по безробіттю.
На підставі наведених доказів суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки під час звернення до Козятинської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з метою одержання допомоги по безробіттю він приховав обставину перебування на обліку в Управлінні соціального захисту населення Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області, де отримував компенсаційну виплату відповідно до законодавства по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, і є зайнятою особою, тобто надав недостовірні дані, на підставі яких було прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. 
Таким чином, місцевим судом було встановлено, що своїми діями ОСОБА_5 порушив порядок реалізації, передбачений актами цивільного законодавства суб`єктивного права на одержання державної допомоги по безробіттю та у період часу з 29 травня 2020 року по 21 вересня 2020 року отримував державні кошти шляхом подання заяви, яка містила недостовірну інформацію.
Разом з цим, суд вказав, що неповідомлення (не зазначення) ОСОБА_5 відомостей про перебування його на обліку в Управлінні соціального захисту населення Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області, отримання компенсаційної виплати відповідно до законодавства по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, а отже наявності у нього статусу зайнятої особи, як спосіб отримання допомоги по безробіттю, є одним із різновидів обману, що характеризується документальною (письмовою) формою та проявляється через пасивну поведінку особи, котра не повідомляє обов`язкової за законом інформації.
Також судом першої інстанції спростовані доводи щодо необізнаності ОСОБА_5 з порядком надання статусу безробітного і видів доходів, які він повинен зазначити у заяві, адже як було встановлено до вчинення даного кримінального правопорушення, у період з 06 вересня 2017 року по 03 червня 2018 року, останній перебував на обліку в Козятинській міськрайонній філії Вінницького обласного центру зайнятості в якості безробітного та був отримувачем допомоги по безробіттю, а тому вказаний порядок йому був відомий достеменно.
Оцінивши надані стороною обвинувачення докази, місцевий суд дійшов висновку, що вказані докази у їх сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для доведення винуватості  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України.
За приписами статті 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду мають бути наведені належні й достатні мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та положення закону, яким він керувався. Судове рішення повинно бути ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. 
Переглядаючи вирок суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури, в межах доводів апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, апеляційний суд дійшов належного висновку, що всі зібрані докази, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання і оцінив з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
При цьому вказаний суд проаналізував доводи апеляційних скарг, належним чином їх перевірив, надав достатні відповіді на них, з наведенням мотивів постановленого рішення, з якими погоджується і Верховний Суд. 
Так, перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо дій працівників центру, які не здійснили перевірку, у зв`язку з чим йому була нарахована та виплачена допомога по безробіттю, апеляційний суд зазначив, що як убачається з пояснень представника потерпілого обмін даних з Пенсійним фондом України та верифікація з Міністерством фінансів України не має системності, а тому, враховуючи особливості роботи Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості, працівниками Козятинської міськрайонної матеріального філії Вінницького обласного центру зайнятості було проведено службове розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» одразу після надходження обміну даних з ПФУ, ДПА та інформації, яка надійшла з Вінницького обласного центру зайнятості по верифікації, після чого і було встановлено, що ОСОБА_5 отримує в Управлінні соціального захисту населення Козятинської райдержадміністрації соціальну допомогу по догляду за особою похилого віку, а саме за ОСОБА_6 .
Крім цього, судом апеляційної інстанції спростовано твердження сторони захисту про необізнаність обвинуваченого з порядком набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю, оскільки згідно заяви від 27 травня 2020 року про надання статусу безробітного, поданої ОСОБА_5 до Козятинської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості, його було ознайомлено з правами та обов`язками безробітного, відповідальність за достовірність поданих даних і відомостей та отримано згоду на використання, внесення до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та здійснення верифікації (перевірки) і моніторингу достовірності інформації, поданої ним для нарахування та отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття. 
Разом з цим, на думку колегії суддів, врахування судами як доказу пам`ятки від 17 червня 2020 року за підписом ОСОБА_5 , у якій він зобов`язався протягом трьох робочих днів проінформувати центр зайнятості про всі обставини та умови, що впливають на порядок виплати допомоги по безробіттю, жодним чином не впливає на доведеність винуватості засудженого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Колегія суддів Верховного Суду вважає, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом допустимими й достатніми доказами винуватість  ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Вирок місцевого суду та ухвала суду апеляційної інстанції відповідають вимогам статей 370, 374, 419 КПК України.
Переконливих аргументів, які б свідчили про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не наведено та Судом не встановлено. 
З урахуванням викладеного, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 червня 2024 року щодо останнього. 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                               ОСОБА_3