ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/17013/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року (суддя Рянська В.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 11.01.2023, виданої ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод», та у зарахуванні до загального стажу періоду навчання з 01.09.1978 до 01.07.1981 та періоду роботи з 22.08.1997 до 07.02.1998;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 19.02.2023 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 11.01.2023, виданої ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод», та зарахувати до загального стажу період навчання з 01.09.1978 до 01.07.1981 та період роботи з 22.08.1997 до 07.02.1998.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 19.02.2023 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії відповідачем не було враховано відомості про заробітну плату позивача згідно з довідкою № 4 від 11.01.2023, виданою ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод». Крім того, не зараховано до його загального стажу період навчання з 01.09.1978 до 01.07.1981 та період роботи з 22.08.1997 до 07.02.1998. На заяву позивача від 19.05.2023 про перерахунок пенсії з урахуванням вказаної довідки та періодів навчання і роботи відповідач відмовив листом № 27981-21429/М-01/8-0400/23 від 16.06.2023. Разом із тим, рішення про відмову у перерахунку пенсії відповідачем не було прийнято, що є недотриманням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1). Позивач вважає протиправними такі дії відповідача, оскільки при зверненні за призначенням пенсії ним було надано відповідні документи для зарахування періодів навчання та роботи. У довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 11.01.2023, виданій ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод», містяться відомості про первинні документи, на підставі яких її видано. До повноважень відповідача належить здійснення перевірки обґрунтованості видачі документів підприємствами та організаціями. Щодо невідповідності назви підприємства на печатці при звільненні назві підприємства, на яке було працевлаштовано позивача, зазначив, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини роботодавця чи інших уповноважених осіб не може бути підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням спірного періоду роботи. Доказів визнання запису про спірний період роботи недостовірним відповідач не надав. У дипломі позивача містяться відомості про спірний період його навчання. Крім того, запис про вказаний період навчання внесено до його трудової книжки із зазначенням серії та номеру диплому. Тому позивач вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до його загального стажу спірні періоди навчання та роботи, а також не врахував відомості про його заробітну плату для обчислення пенсії згідно з довідкою № 4 від 11.01.2023, виданою ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод».
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнатино протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1978 до 01.07.1981 та періоду роботи з 22.08.1997 до 07.02.1998.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1978 до 01.07.1981 та період роботи з 22.08.1997 до 07.02.1998, та з урахуванням зазначених періодів провести з 19.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив позивач, який вважає, що рішення  суду  першої інстанції прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків, викладених в рішенні  суду,  фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення  суду  першої інстанції і прийняти нове судове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що що відповідач безпідставно не зарахував до його загального стажу спірні періоди навчання та роботи, а також не врахував відомості про його заробітну плату для обчислення пенсії згідно з довідкою № 4 від 11.01.2023, виданою ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод».
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, призначену з 19.02.2023 на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до розрахунку стажу позивача (форма РС-право) страховий стаж ОСОБА_1 , обчислений станом на 31.12.2022, становить 36 років 09 місяців 05 днів. До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1978 до 01.07.1981 та період роботи з 22.08.1997 до 07.02.1998.
Трудова книжка позивача НОМЕР_1 , заповнена вперше 08.07.1981 на Спеціальному будівельно-монтажному тресті, містить запис про його навчання з 01.09.1978 до 01.07.1981 у ПТУ № 72 м. Калінінграда Московської області, внесений на підставі диплому В № 523201. Також у трудовій книжці позивача містяться записи про спірний період його роботи:
запис № 15 – 22.08.1997 прийнятий на фермерське господарство «Еталон» на посаду оператора на переробні лінії (наказ № 69/к від 22.08.1997);
запис № 16 – 07.02.1998 звільнений з посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (наказ № 9/к від 09.02.1998).
Вказані записи про роботу позивача засвідчено підписом уповноваженої особи із зазначенням посади, прізвища та ініціалу імені, скріплено печаткою відділу кадрів та канцелярії селянського (фермерського) господарства «Еталон».
Згідно з дипломом НОМЕР_2 , виданим 03.07.1981 (реєстраційний номер 819), ОСОБА_1 01.09.1978 вступив та 01.07.1981 закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища № 72 м. Калінінграда Московської області за професією столяр (будівельний) тесляр. У дипломі зазначено, що рішенням екзаменаційної комісії ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію за професією столяр (будівельний) тесляр другого розряду, містяться підписи у графі «директор училища» та графі «заступник директора училища з навчально-виробничої роботи», у графі «голова екзаменаційної комісії» підпис відсутній.
У довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 11.01.2023, виданій ОСОБА_1 ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод», зазначено відомості про його заробітну плату за травень-грудень 1989 року, 1990-1996 рр., січень-серпень 1997 року. Довідка містить запис про те, що на всі виплати нараховано страхові внески до Пенсійного фонду України, довідку видано на підставі відомостей нарахування заробітної плати, що зберігаються за адресою: АДРЕСА_1 . Також у довідці вказано про відсутність заперечень проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у довідці.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 19.05.2023 про перерахунок пенсії, починаючи з 19.02.2023, з урахуванням наданої для призначення пенсії довідки № 4 від 11.01.2023, виданої ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод», періоду навчання з 01.09.1978 до 01.07.1981 та періоду роботи з 22.08.1997 до 07.02.1998.
У наданих відповідачем копіях матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 міститься копія рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 047250016655 від 24.05.2023 про відмову у перерахунку пенсії, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.05.2023 щодо перерахунку пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів. У рішенні зазначено, що до заяви ОСОБА_1 додав довідку про заробітну плату №4 від 11.01.2023 за період роботи з 01.05.1989 до 31.08.1997, видану АТ «Орджонікідзевський хлібзавод», яка не підтверджена первинними документами. Акт перевірки довідки також відсутній. Рішення про відмову у перерахунку пенсії прийнято у зв`язку з відсутністю необхідних документів.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 27981-21429/М-01/8-0400/23 від 16.06.2023 на звернення ОСОБА_1 від 19.05.2023 (вх. № 21429/М-0400-23 від 19.05.2023) повідомлено, що при призначенні пенсії до його загального страхового стажу не було зараховано період навчання згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 03.07.1981, оскільки в ньому відсутня дата рішення державної екзаменаційної комісії про присвоєння кваліфікації, а також підпис голови комісії. Період роботи з 22.08.1997 до 07.02.1998 не зараховано до загального страхового стажу у зв`язку з тим, що назва підприємства на печатці при звільненні (селянське (фермерське) господарство «Еталон») не збігається з назвою підприємства, на яке було працевлаштовано позивача (фермерське господарство «Еталон»). Розглянути питання щодо можливості зарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу можливо при наданні відповідних документів (довідок, виписок із наказів про прийом та звільнення з роботи та інше) або в судовому порядку. З метою підтвердження первинними документами відомостей, зазначених у довідці про заробітну плату № 4 від 11.01.2023, виданій ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод», її було направлено до управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Перевіркою встановлено, що ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод» за адресою реєстрації не знаходиться, про що складено акт № 0400-011006-1/8981 від 02.06.2023. Для розрахунку пенсії за вказаною довідкою підстави відсутні, оскільки вона не підтверджена первинними документами.
В акті щодо неможливості проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з питання достовірності документів, наданих для обчислення пенсії № 0400-011006-1/8981 від 02.06.2023, складеному головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи № 5 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , зазначено, що для проведення перевірки довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 11.01.2023, виданій ОСОБА_1 ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод», було здійснено виїзд за юридичною адресою ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод»: вул. Торгова, 56, м. Покров, Дніпропетровська область, 53303. Станом на 02.06.2023 ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод» за юридичною адресою не знаходиться, телефонний зв`язок з посадовими особами вказаного підприємства відсутній, у зв`язку з чим проведення перевірки довідки не є можливим.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 містить неправдиві або недостовірні відомості щодо періодів трудової діяльності ОСОБА_1 , тому зазначені відповідачем недоліки, а саме невідповідність назви підприємства на печатці при звільненні (селянське (фермерське) господарство «Еталон») назві підприємства, на яке було працевлаштовано позивача (фермерське господарство «Еталон») згідно із записом у трудовій книжці, не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні періоду трудової діяльності позивача з 22.08.1997 до 07.02.1998 згідно з вказаною трудовою книжкою до страхового стажу, що враховується при обчисленні пенсії. Крім того,  незарахування до страхового стажу позивача періоду його навчання з 01.09.1978 до 01.07.1981 у професійно-технічному училищі № 72 м. Калінінграда Московської області згідно з дипломом НОМЕР_2 , виданим 03.07.1981, є протиправним, оскільки   під час розгляду справи відповідачем не доведено правомірність незарахування періоду навчання позивача з 01.09.1978 до 01.07.1981 до його страхового стажу.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог щодо відмови відповідача у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 11.01.2023, виданої ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод», та зобов`язання провести перерахунок пенсії з урахуванням такої довідки, суд першої інстанції дійшов висновку, що   рішення № 047250016655 від 24.05.2023 про відмову у перерахунку пенсії позивача за результатами розгляду його заяви від 19.05.2023 було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області з тієї підстави, що додана до заяви ОСОБА_1 довідка про заробітну плату № 4 від 11.01.2023 за період роботи з 01.05.1989 до 31.08.1997, видана АТ «Орджонікідзевський хлібзавод», не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки довідки. Крім того, з огляду на непідтвердження первинними документами відомостей, зазначених у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 11.01.2023, виданій ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод», та вжиті відповідачем заходи з метою перевірки достовірності вказаних у ній відомостей, судом не встановлено протиправності дій або бездіяльності відповідача у частині неврахування довідки при обчисленні пенсії позивача. Відтак, підстави для зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням цієї довідки відсутні.
Згідно зі ст. 308 КАС України,  суд  апеляційної  інстанції  переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість  рішення суду першої інстанції  в межах доводів та  вимог  апеляційних   скарг.
При цьому, колегія суддів зазначає, що як вбачається з апеляційної скарги позивачем,  рішення суду першої інстанції    оскаржується в  частині  відмовлених позовних вимог, а тому рішення  в частині задоволених позовних вимог судом апеляційної інстанцї не переглядається.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.
Отже, умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Згідно з п.2.7 Порядку №22-1, до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.
Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
В обґрунтування відмови у перерахунку пенсії, відповідачем зазначено, що з метою підтвердження первинними документами відомостей, зазначених у довідці про заробітну плату № 4 від 11.01.2023, виданій ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод», її було направлено до управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Перевіркою встановлено, що ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод» за адресою реєстрації не знаходиться, про що складено акт № 0400-011006-1/8981 від 02.06.2023. Для розрахунку пенсії за вказаною довідкою підстави відсутні, оскільки вона не підтверджена первинними документами.
Згідно приписів ч.3 ст.40 Закону №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно п.3.3 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію надає, зокрема , допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.
Колегія суддів зазначає, що відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.
Разом з тим, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при перерахунку позивачу пенсії.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17.
Колегія суддів враховує, що у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».
Також, колегія суддів зауважує, що виявлені відповідачем недоліки не можуть мати своїм наслідком відмову у перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за спірний період, адже позивач   не несе відповідальності за правильність складання відповідних довідок, відтак виявлені відповідачем відхилення не можуть мати наслідком відмови у перерахунку призначеної пенсії, виходячи із сум заробітної плати.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем при призначенні пенсії враховано спірні періоди роботи позивача.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
          Згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
          Відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
          Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
          У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Обставина, що довідки  написані від руки, при цьому штемпель є друкованим та печатка не містить код ЄДРПОУ підприємства, не може позбавляти позивача права на отримання пенсії в належному розмірі.
Факт того, що позивач працював  у ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод» підтверджується записами трудової книжки НОМЕР_1 , що знаходиться в матеріалах справи. 
Колегія суддів, наголошує, що підстав вважати наведені в довідці відомості недостовірними відповідачем не надано.
Також, колегія суддів  зазначає, що діючим законодавством яке регулює спірні правовідносини не встановлено, що необхідною умовою для прийняття та врахування пенсійними органами документів для призначення/розрахунку пенсії є можливість перевірити оригінали документів на підставі яких видавалася довідка.
Колегія суддів наголошує, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови  у  неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Аналогічний висновок викладений  у постанові  Верховного Суду від  29.07.2020 справа №341/1132/18.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.
У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати «дискреційні повноваження», користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що для повного відновлення порушеного права позивача, необхідно визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 11.01.2023, виданої ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод» та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу на підставі вказаної довідки з 19.02.2023.
Підпунктами 3 та 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, суд апеляційної інстанції присуджує позивачеві понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, які підтверджені документально, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 1610, 40 грн.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року скасувати в часині відмовлених позовних вимог.
Прийняти у цій частині нове судове рішення, яким:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 11.01.2023, виданої ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 19.02.2023 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 11.01.2023, виданої ВАТ «Орджонікідзевський хлібзавод».
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1610,40  грн.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко