ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/39101/21                                                                     

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Куць М.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року, суддя Балаклицький А.І., у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» про застосування заходів реагування,-  

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг», в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень та технологічного обладнання АЗС шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" відключити джерела електроживлення та накласти печатки на головний та розподільчі електрощити АЗС, розташованої за адресою: пр-т. Броварський, 105 у Деснянському районі м. Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.
Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень та технологічного обладнання АЗС шляхом зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» відключити джерела електроживлення та накласти печатки на головний та розподільчі електрощити АЗС, розташованої за адресою: проспект Броварський, будинок 105 у Деснянському районі міста Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки №4 від 11.08.2023.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом першої інстанції встановленно наступні обставини.
Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було видано наказ від 12.10.2021 № 971 «Про проведення планових перевірок».
Згідно наказу № 971 державним інспекторам у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту доручено провести планову перевірку приміщення позивача, розташованого за адресою: проспект Броварський, 105 у Деснянському районі м. Києва, щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Під час здійснення перевірки встановлено, що об`єкт перевірки - приміщення, ТОВ «Альянс Холдинг» експлуатуються з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:
- Допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування;
- Приміщення в якому встановлений приймально-контрольний прилад системи автоматичної пожежної сигналізації, не забезпечене аварійним та природнім освітленням, в порушення ДБН В.2.5-56;
- Допускається встановлення ППКП у приміщенні де розміщується електророзподільний щит (пожежонебезпечна зона) в порушенні ДБН В 2.5.-56;
- Не проведено вимірювання значення електричного опору ізоляції між гальванічно незв`язаними колами ППКП та оповіщувачів (наприклад, колами живлення, контролю, управління, сигналізації тощо), між кожним з зазначених кіл та доступними для до-торкання металевими неструмопровідними частинами (корпусом тощо) на відповідність вимогам нормативних документів та/або технічної документації виробника відповідно до ДСТУ 9047:2020;
- Не надані акти проведення прихованих робіт по прокладанню електропроводів за підвісними стелями;
- У приміщенні торгової зали допускається опорядження (облицювання) стін з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж: Г2, В2, Д2, Т2;
- Допускається зменшення протипожежних відстаней між головною будівлею АЗС та тимчасовою будівлею побутового призначення, в порушенні вимог ДБН Б 2.2-12;
- В приміщеннях головної будівлі АЗС та тимчасової будівлі допускається встановлення електророзеток, вимикачів, перемикачів на горючі основи без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата, по всій його площі, не менше ніж на 0,01 метра;
- Електричні вимикачі складського (підсобного) приміщення не винесені назовні за межі вказаного приміщення;
- Пожежний щит не доукомплектований вогнегасником та сокирою;
- Допускається влаштування розсувних дверей на шляху евакуації з приміщення АЗС;
- Електричний щит не відділений від інших приміщень протипожежними перегородками 1-го типу в порушенні ДБН В 2.2.9;
- Пожежні резервуари (водойми) та їх обладнання не захищені від замерзання води з метою проведення заходів із запобігання виникненню пожеж та організації їх гасіння на підприємстві не створено добровільну пожежну охорону;
- Будівля АЗС не забезпечена адресним вказівником (назва вулиці, номер будинку), встановленим на фасаді будівлі або інших видних місцях і освітлюваними у темний час доби;
- Допускається улаштування порогу на шляху евакуації з приміщення операторської АЗС не оснащено жорсткою буксирною штангою довжиною не менш 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗС у випадку пожежі в порушенні пункту 11 глави 1 розділу VII «Правил пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів», затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 24.12.2008 №658, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 16.03.2009 за № 235/16251 (далі - «ППБ для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів»);
- АЗС не забезпечено розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою в порушенні пункту 31 глави 1 розділу VII «ППБ для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів»;
- Відсутній навіс із негорючих матеріалів над АГЗП в порушення ДБН В.2.5-20-2001;
- Не визначено місце розташування матеріального резерву для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;
- В номенклатурі матеріального резерву для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій не передбачені вогнегасні речовини (піноутворювачі) необхідні для гасіння можливих пожеж ЛЗР, ГР;
- Не надані сертифікати відповідності матеріалів та обладнання які входять до матеріального резерву для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;
- Особи, задіяні до оповіщення, виконання аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, локалізації та ліквідації аварійних ситуацій та аварій, ліквідації наслідків надзвичайної ситуації техногенного характеру, не забезпечені ЗІЗ ОД із переговорним пристроєм.
За результатами перевірки державним інспектором складено акт від 12.11.2021 № 729.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також - Закон).
Виходячи з положень статті 1 та 4 Закону (тут і далі по тексту нормативно-правові акти наведені в редакції, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Згідно з ч. 1 статті 5 Закону, планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.
Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається.
Частиною 6 статті 7 Закону передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий);   форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Згідно з ч. 7 статті 7 Закону, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (стаття 1 КЦЗУ).
Відповідно до статті 64 КЦЗУ, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Згідно статті 66 КЦЗУ, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 статті 68 КЦЗУ, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами (п. 1 ч. 1 статті 70 КЦЗУ).
Положеннями ч. 2 статті 70 КЦЗУ визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Виходячи з системного аналізу вказаних вище правових норм, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації об`єкта.
Згідно п.п. 1, 2, 3 розділу ІІ ППБУ, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.
Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.
Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту передбачаються у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях про підрозділ.
На кожному об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) повинен бути встановлений протипожежний режим.
Відповідно до п. 6 розділу І ППБУ, у разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди.
З аналізу зазначених правових норм вбачається, що забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ, організацій покладається на їх керівників та уповноважених керівниками осіб, а також орендарів, обов`язки яких щодо дотримання правил пожежної безпеки повинні бути узгоджені умовами договору.
При цьому, єдиною підставою для повного чи часткового зупинення діяльності товариства є факт створення ним загрози життю та здоров`ю людей у зв`язку із експлуатацією приміщень, і цей факт має бути доведений належними та допустимими доказами.
Така ознака як створення загрози життю та/або здоров`ю людей досить широко трактується, теоретично всі порушення протипожежних норм у тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Отже, застосування цих заходів можливе за будь-яке порушення. При цьому, оскільки обов`язок доведення позовних вимог законом покладено на позивача, то саме органи пожежного нагляду мають обґрунтувати необхідність застосування зупинення роботи підприємства, а суд дослідити вказані докази та надати їм відповідної правової оцінки.
Як встановлено судом першої інстанції, за зверненням відповідача було здійснено позапланову перевірку, за результатами якої встановлено, що загальна кількість виявлених на АЗС порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки зменшилася з 23 (така кількість порушень наведена в акті № 729) до 9 порушень (така кількість порушень наведена в акті № 81 від 29.06.2022).
Окрім того, Головним управлінням проведено позаплановий захід на підставі якого складено акт № 4 від 11.08.2023.
Під час здійснення позапланової перевірки встановлено, що  залишаються не усунутими 3 порушення, а саме, що об`єкт перевірки - приміщення АЗС відповідача, розташоване за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 105, продовжує експлуатуватись з порушеннями правил пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Зазначені в акті від 11.08.2023 № 4 порушення стосуються зменшення протипожежних відстаней між будівлею АЗС та тимчасовою побутовою будівлею, відсутності ЗІЗ ОД із переговорними пристроями та не проведенням навчання, тренування персоналу щодо дій при надзвичайній ситуації та не здійснено контролю працездатності водопостачання на АЗС.
Доказів, які б підтвердили повне усунення всіх  виявлених порушень, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції, товариство не  додало.
Фактично на час  апеляційного розгляду справи відповідач не усунув такі недоліки:
- допускається зменшення  протипожежних відстаней між головною будівлею АЗС та тимчасовою будівлею побутового призначення (5,25 м_ в порушення вимог п.15.2.2 ДБН Б 2.2-12:1019 «Планування  та забудова територій;
- допускається влаштування  розсувних дверей на шляху евакуації з  приміщення АЗС;
- особи, задіяні до оповіщення, виконання аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, локалізації та ліквідації аварійних ситуацій та аварій, ліквідації насмлідків надзвмичайних ситуацій техногенного характеру, не забезпечені ЗІЗ ДО із переговорним пристроєм.
Зазначені порушення встановлені   актом перевірки №4 від 11.08.2023, вони не є формальними, а стосується виключно відсутності на підприємстві необхідних умов для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.
Отже, виявлені порушення можуть створювати і небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.
Доводи  скаржника про те, що  суд першої інстанції послався на акт перевірки №5 від 11.08.2023, яким було встановлено ніявність вищезазначених порушень, що не відповідає дійсності, колегія суддів не бере до уваги, оскільки саме в акті №4 від 11.08.2023 були зазначені після повторної перевірки  неусунуті недоліки, тоді як судом першої інстанції зазначено номер акту 5, що є очевидною опискою, яка не впливає на законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі скаржник посилається на наявні в матеріалах справи докази, які свідчать про усунення відповідачем усіх виявлених під час першої перевірки недоліків.
Проте до апеляційної скарги належних доказів щодо усунення ним всіх недоліків, у т.ч. і трьох недоліків, які вказані судом вище та вказані в Акті №4, не надав.
Так, скаржник в апеляційній скарзі зазначив, що під час розгляду справи судом першої інстанції він надіслав до суду відзив в якому навів свої аргументи щодо усунення всіх недоліків, перелік яких зазначено в акті №729 та які стали підставою  для звернення до суду з позовом та долучив до відзиву пакет документів.
Проте, зазначені документи не свідчать про усунення  відповідачем всіх недоліків, зокрема, зазначених в акті №4 від 11.08.2023.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що сам відповідач в апеляційній скарзі не  вказав, що вищезазначені три порушення, ним були усунуті та не вказав у який спосіб.
Декларації про відповідність, сертифікати не є доказами того, що такі  порушення відповідачем усунуті, тобто не надано доказів того, до  розсувні двері на шляху евакуаціїї замінено на інші, які відповідають  нормам  ДБН та що особи, задіяні до оповіщення, виконання аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, тощо були забезпечені ЗІЗ ОД із переговорним пристрієм.
Також відсутнє документальне підвердження відсутності зменшення протипожежних відстаней між будівлею АЗС та тимчасовою будівлею побутового харктеру.
Відповідно до положень статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
ГУ ДСНС України у м. Києві є спеціальним органом, який здійснює контроль за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а тому належним доказом усунення зафіксованих в акті перевірки чи оскаржуваному приписі порушень є результати повторної перевірки.
Колегія суддів зазначає, що підставами для застосування заходів реагування в першу чергу є наявність встановлення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. При цьому, кількість таких порушень є неважливою, так як наявність навіть одного порушення може створювати загрозу життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, , що при обранні виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення окремих приміщень відповідача до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення та накладання печаток на головний та розподільчі електрощити, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають братись до уваги принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Недотримання правил у сфері техногенної та пожежної безпеки може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушуватиме конституційно закріплені права людей, зокрема тих, які працюють у відповідача, на безпечні умови праці та життя.
Як вбачається з характеру порушень, встановлених актом перевірки, вони є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищення або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища. Тобто, виявлені порушення можуть кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей.
Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією  та законами України.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив заяву у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                     Кобаль М.І.