ПОСТАНОВА 
Іменем України

06 листопада 2024 року                                                         м. Кропивницький

справа № 405/3104/23
провадження № 22-ц/4809/325/24 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.,
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя Шевченко І. М.) від 30.10.2023,
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст позовних вимог
03.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
     В обґрунтування пред`явленої вимоги позивач зазначив, що 15.09.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1  укладено кредитний договір № 09468-09/2021 за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 9500,00 грн строком на 30 днів, тобто до 13.10.2021.
21.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 38000,00 грн, з яких: 9 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 500 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею.
Оскільки, відповідач всупереч умовам кредитного договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, та після відступлення позивачу права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунку ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованості в сумі 380000, грн з яких: 9500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28500,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
2.Короткий зміст оскаржуваного рішення суду
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2023 позов задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 15.09.2021 № 3083724339 в розмірі 38000,00 грн та 2684,00 грн судового збору в порядку розподілу судових витрат.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримав у визначений законом спосіб право вимоги за кредитним договором до відповідача, який не виконує взятих на себе зобов`язань з повернення отриманого кредиту та сплати процентів за користування ним, а тому вимоги нового кредитора про стягнення заборгованості є обґрунтованою й підлягають задоволенню.
3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Відповідач у справі ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу й просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.10.2023 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи, порушив норми процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. 
Апелянт у своїй скарзі навів один аргумент – хибність висновку суду про доведеність факту укладення кредитного договору від 15.09.2021 № 09468-09/2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що згідно зі ст.м1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому, виснує відповідач, навіть якщо такий кредитний договір сторонами і був підписаний, але кошти не передані, то він є неукладеним.
Факт перерахування ТОВ «ФК «Інвеструм» йому коштів у розмірі обумовленого кредиту не підтверджений фінансовими документами, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а розрахунок заборгованості за кредитними договорами не може бути доказом надання кредиту.
За відсутності належних та допустимих доказів отримання відповідачем коштів рішення, місцевого суду є необґрунтованим і підлягає скасуванню.
4. Відзив на апеляційну скаргу 

У відзиві на апеляційну скаргу позивач у справі ТОВ «ФК «ЄАПБ» заперечив проти доводів і вимог апеляційної скарги та просив вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.10.2023 – без змін. Зазначає, що місцевий суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, встановив обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, що підлягали застосуванню, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
4.Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста (тридцяти– з 19.07.20224 згідно із Законом № 3831-IX від 19.06.2024) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ціна позову у даній справі становить 38000,00 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 30 = 90 840 грн).
Зазначена справа не належить до виключень, передбачених п. 2 ч. 6 ст. 19 та ч. 4 ст. 274 ЦПК України.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, справа переглядається судом апеляційної інстанції за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова в такому випадку не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
6. Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції:
15.09.2021, між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 09468-09/2021, який підписано електронним підписом ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора за № 8126, який був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_1 НОМЕР_1 , що підтверджується п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
За умовами цього договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 9500,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (п. 1.1. Кредитного договору).
Кредит надано строком на 30 днів, тобто до 13.10.2021. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» (п. 1.2. Кредитного договору).
За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 456,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% (процентів) на добу (п. 1.3. Кредитного договору).
Для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5 %на добу за умови поновного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту (п. 1.4. Кредитного договору).
З метою поглиблення довіри до Товариства Клієнту може бути запропонований індивідуальний промок од для зниження стандартної процентної ставки, яка становить 2,5% на добу (1.5. Кредитного договору).
Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом (п. 1.6. Кредитного договору).
Відповідно до п. 1.7. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства - https://www.zecredit.com.ua.
У разі недотримання умов встановлених пунктом 1.4. цього Договору та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.3. цього Договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (п. 2.3. Кредитного договору).
Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому процент за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.5. Кредитного договору). 
Відповідно до п. 3.3.3 клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.
Разом з тим, відповідно до п. 3.4.2 клієнт зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, встановленому Договором. 
У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.
Відповідно до п. 6.1. цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Також, п. 6.6. Кредитного договору, відповідач підтвердив, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».
Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства (п. 6.8. Кредитного договору).
21.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21092022, у відповідності з умовами якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 38000,00 грн, з яких: 9500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 500 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею.
7. Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції зазначеним нормам закону відповідає не повною мірою, а тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково.
8. Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
8.1. Застосовані до правовідносин сторін норми права, їх джерела 
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За змістом частин 1, 2 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.
Отже, одним з правових наслідків укладення договору факторингу є заміна кредитора у грошових зобов`язаннях третіх осіб перед клієнтом. 
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, з договорів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до частин 1 - 3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновків, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. 
Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової (у тому числі електронної) форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. 
Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
8.2. Оцінка доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Цивільне судочинство України ґрунтується, зокрема, на принципах змагальності сторін та диспозитивності (п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).
Учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу , сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).
У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, позивач, як новий кредитор на підставі договору факторингу, звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 15.09.2021 № 09468-09/2021, укладеним між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 в електронній формі, яка складається з несплаченого відповідачем у визначений договором строк «тіла» кредиту в сумі 9500,00 грн та процентів за користування ним в сумі 28500 грн.
Відповідач у суді першої інстанції позов не визнав з підстав недоведеності позивачем, на його думку, факту укладення кредитного договору у формі електронного документа, оскільки позивач не надав суду оригінал або електронну копію електронного договору, а інші докази є недопустимими. 
Такі свої заперечення проти позову відповідач виклав у відзиві від 11.06.2023 (а. с. 43 – 46). 
Інших заперечень проти позову в суді першої інстанції відповідач не висував.
    Згідно з положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. 
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову (ч. 1 ст. 178 ЦПК України). 
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 178 ЦПК України відзив повинен містити, зокрема, заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.
З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, а також викладені у позовній заяві обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги, зміст відзиву на позовну заяву, який подав до суду відповідач, суд першої інстанції розглянув справу у межах заявлених вимог, наведених сторонами аргументів та наданих доказів.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності позивачем факту укладення між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 кредитного договору від 15.09.2021 № 09468-09/2021, зокрема змісту цього договору, його підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором, зроблені судом на підставі наявних у справі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів та відповідають змісту норм ст. 3, ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 5 – 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Апеляційна скарга на рішення суду, яку подав відповідач, ґрунтується на тезі про неукладеність договору, але не містить доводів на спростування правильного висновку місцевого суду щодо доведеності цього факту.
Натомість відповідач вказує на відсутність у справі належних та допустимих доказів іншої обставини - отримання ним від ТОВ «ФК «Інвеструм» грошових коштів, які передбачені кредитним договором. Саме цією обставиною апелянт доводить неукладеність договору кредиту від 15.09.2021 № 09468-09/2021.
Колегія суддів апеляційного суду відхиляє такі доводи апелянта.
По перше, на відміну від реального договору позики, який згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, кредитний договір є консенсуальним договором. 
Тобто, кредитний договір є укладеним не з моменту отримання позичальником кредиту, а з моменту досягнення сторонами в належній формі згоди за всіма істотними умовами договору. Це пояснюється відмінностями у конструкціях ст. 1046 та 1054 ЦК України, а також тим, що саме з моменту досягнення сторонами такої згоди у них виникають певні права та обов`язки, зокрема ті, які передбачені ст. 1056 ЦК України.
Тож, невиконання кредитодавцем передбачного кредитним договором зобов`язання надати грошові кошти позичальнику є порушенням та підставою для захисту права позичальника, а не свідченням неукладеності договору.
Неукладеність кредитного договору і його невиконання сторонами сутнісно відрізняються між собою.
По друге, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач заперечував доведеність факту укладення кредитного договору та виникнення у нього зобов`язань позичальника перед кредитором, але не висував заперечень стосовно тієї обставини, що ним отримані кошти від ТОВ «ФК «Інвеструм» шляхом переказу на його банківський рахунок (такий аргумент у відзиві на позовну заяву відсутній).
Отже, в апеляційній скарзі відповідач висунув нове заперечення щодо наведеної позивачем в позовній заяві цієї обставини, стосовно якої раніше спору не було. 
Відповідно до ст. 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. 
При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно і чесно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, тобто добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Варто розуміти, що принцип добросовісності є загальноправовим принципом, а тому реалізується не лише в матеріальному праві, а й процесуальному. Таким чином процесуальна діяльність учасників справи має відповідати цьому принципу. 
У справі, як переглядається в апеляційному порядку, відповідач мав право і можливість під час розгляду справи в суді першої інстанції у відзиві на позовну заяву викласти усі свої заперечення щодо наведених позивачем обставин, яким обґрунтовано позовні вимоги. 
Відповідач реалізував це своє право на власний розсуд, але заперечень щодо отримання ним переказу від кредитодавця грошових коштів в сумі 9500,00 грн не навів. 
Про причини, через які він лише на стадії апеляційного перегляду справи вирішив висунути заперечувати проти цієї обставини, в апеляційній скарзі відповідача не йдеться.
До того ж відповідач не заперечує самого факту отримання ним цих грошових коштів, а вказує на недоведеність цієї обставини, тобто відсутність, на його думку, у справі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів цієї обставини. При цьому, враховуючи передбачений п. 1.6 кредитного договору спосіб надання кредиту – у безготівковій формі у національній валюті за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом, відповідач не надав доказів ненадходження на його рахунок відповідної суми коштів від ТОВ «ФК «Інвеструм» після укладання між ними договору.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що така поведінка відповідача не відповідає ознакам чесності, відкритості й поваги до інших учасників судового процесу та суду, вона не направлена на сприяння суду в своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, справедливому вирішенні спору, а має на меті уникнення виконання зобов`язання перед позивачем. 
У зв`язку із цим такі доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не бере. Інших доводів твердження про незаконність чи необґрунтованість рішення суду апелянт не навів.
Встановивши, що відповідач порушив обов`язкові для нього умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у визначений строк, місцевий суд правильно визначився з характером правовідносин сторін, які виникли із встановлених ним обставин, з правовими нормами, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, та вирішив спір відповідно до закону.
9. Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
10. Про судові витрати
Одним із принципів цивільного судочинства, закріплених у п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції залишає оскаржуване рішення місцевого суду без змін, витрати відповідача по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на нього без компенсації.
Позивач про наявність у нього судових витрат у зв`язку із переглядом справи в апеляційному суді не заявив.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Вимоги апеляційної скарги  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.10.2023- без змін.
  Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник