ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року                              м.Дніпро                           Справа №  904/2089/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів:                                          Дарміна М.О., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Коновал Д.О.

представники сторін:

від позивача:       не з`явився 
від відповідача:  Васільєв В.О.   - адвокат, посвідчення № 1950 від 09.01.2018р.
від ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар": Гнідченко Г.Г. - адвокат 

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконференції апеляційну скаргу 
Товариства з обмеженою відповідальністю 
"Фінансова компанія "Вінстар" 
на ухвалу     Господарського суду Дніпропетровської   області   від 17.10.2024 р. 
( суддя Красота О.І., м. Дніпро ) 
у справі
за позовом
  Акціонерного товариства "МЕГАБАНК", 
м. Київ
до  
Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", 
м. Дніпро
про стягнення заборгованості 
за договором про надання гарантії   
  
                                                                                ВСТАНОВИВ:

1.            Короткий зміст позовних  вимог.
Акціонерне товариство "МЕГАБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 632 465,62 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про надання гарантії № 392 від 29.10.2021 р. в частині повної та своєчасної оплати комісійної винагороди.
Відповідач у відзиві на позов, проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог.
Від Позивача надійшло клопотання щодо надання інформації, в якому він зазначив, що  03.09.2024  р. між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія  "Вінстар" ( Новий кредитор )  укладено  Договір № GL19N1126314 про відступлення прав вимоги, на підставі якого Банком відступлено Новому кредитору права вимоги Банку до позичальників ( боржників ), зокрема до Відповідача. 
Від Відповідача  надійшла  заява про закриття провадження у справі  на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки АТ "МЕГАБАНК" станом на сьогодні не є кредитором Відповідача в рамках стягнення суми у розмірі 632 465,62 грн. за Договором про надання гарантії № 392 від 29.10.2021 р., а отже, не є належним Позивачем у справі. При цьому, від Нового кредитора жодних заяв про заміну Позивача чи будь-яких інших заяв до матеріалів справи не надходило.
Від  Товариства з обмеженою відповідальністю  "Фінансова компанія "Вінстар"  надійшла  заява про залучення його до участі у справі як правонаступника Позивача - Акціонерного товариства "МЕГАБАНК".

2.           Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у  справі.
Ухвалою     Господарського суду Дніпропетровської   області   від 17.10.2024 р. у справі №  904/2089/23  відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" у задоволенні заяви про залучення його до участі у справі як правонаступника Позивача. Закрито провадження у справі №  904/2089/23.

3.            Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, через систему “Електронний суд”, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар", в якій просить суд скасувати ухвалу суду ухвалити нове рішення про залучення до участі у справі №  904/2089/23  ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар", як правонаступника позивача - Акціонерного товариства "МЕГАБАНК" та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4.       Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає оскаржувану ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2024 р. у справі № 904/2089/23 незаконною та необґрунтованою, та такою, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. В оскаржуваній ухвалі судом відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Вінстар» про залучення до участі у справі як правонаступника позивача - АТ «Мегабанк», що є порушенням ст. 52 ГПК України.
Водночас, на думку Скаржника, передання Банком Новому кредитору за відповідним актом документів, що підтверджують Права вимоги до Боржників є підтвердженням настання Відкладальної обставини відповідно до пункту 17-1 Договору про відступлення прав вимоги. Скаржником до суду першої інстанції надано як підтверджуючі документи так і пояснення щодо настання Відкладальної обставини відповідно до п. 17-1 Договору відступлення, про що Скаржником, серед іншого, прямо було зазначено в абз. 4 стор. 2 відповідної Заяви про залучення до участі у справі № 904/2089/23 правонаступника позивача, від 16.10.2024 р..
При цьому Скаржник зазначає, що на підставі укладеного між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Вінстар» Договору відступлення права вимоги відбулася заміна кредитора в правовідносинах, що є предметом судового розгляду у справі № 904/2089/23, а АТ «Мегабанк» як Позивач по справі має бути замінений його правонаступником - ТОВ «ФК «Вінстар». Відмовивши в залученні ТОВ «ФК «Вінстар» в залученні до участі у справи як правонаступника Позивача суд першої інстанції порушив норми процесуального права, прийнявши судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної Ухвали відповідно до ч. 3 ст. 277 ГПК України.
Скаржник наголошує на тому, що відповідно до мотивувальної частини оскаржуваної Ухвали суд зробив висновок про відсутність предмету спору і з цієї підстави закрив провадження у справі. Натомість такі висновки суду не відповідають вимогам процесуального закону. Матеріальне правонаступництво ( заміна сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником ) за Договором про відступлення прав вимоги, яке є підставою для процесуального правонаступництва в цій справі, не припиняє «спір про право» та не призводить до відсутності предмету спору. В такому випадку права та обов`язки Позивача переходять до правонаступника - ТОВ «ФК «Вінстар», яке в поданій Заяві про залучення до участі у справі як правонаступника АТ «Мегабанк» не повідомляло суд, що між ним та Відповідачем відсутній спір про стягнення заборгованості за договором про надання гарантії № 392 від 29.10.2021 р.. Тобто у суду відсутні будь-які докази, які можуть свідчити про відсутність предмету спору.
Скаржник зазначає, що у зв`язку з тим, що судом першої інстанції фактично не розглянуто заяву представника ТОВ «ФК «Вінстар» про його участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції  ( відсутня відповідна ухвала суду), фактично призвело до порушення порядку належного повідомлення про місце судового засідання, оскільки представник ТОВ «ФК «Вінстар» мав правомірні сподівання, що він зможе прийняти участь у судовому засіданні режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
На переконання Скаржника на тому, що відповідно до положень пп. 171.1 Договору відступлення до моменту настання Відкладальної обставини Права вимоги належать Банку. Тобто, настання / ненастання Відкладальної обставини жодним чином не припиняє спір між Позивачем на Відповідачем. Якщо судом встановлено настання Відкладальної обставини, то він має залучити правонаступника Позивача до участі у справі, а якщо судом встановлено ненастання Відкладальної обставини - то має відмовити в залученні до участі у справі особі, яка не є правонаступником, та продовжити розгляд справи, оскільки предмет спору не зник. В жодному з цих випадків спір між сторонами не припиняється, тому провадження у цій справі не може бути закрите з підстав відсутності предмету спору.
У відповіді на відзив, Скаржник зазначив, що відповідно до п. 5 Договору відступлення наявні у Банку документи, що підтверджують Права вимоги до Боржників, передаються Банком Новому кредитору за відповідним актом не пізніше 5 (п`яти) днів із дати настання Відкладальної обставини відповідно до пункту 17-1 цього Договору. Крім того, на виконання умов п. 4 Договору відступлення ТОВ «ФК «ВІНСТАР» сплатило на користь АТ «Мегабанк» у повному обсязі ціну договору відступлення, на підтвердження чого Скаржник надав до суду докази сплати, а саме: копії платіжних інструкцій № 317 від 29.08.2024; № 316 від 28.08.2024; № 315 від 28.08.2024; № 59 від 28.08.2024; № 60 від 28.08.2024; № 57 від 23.08.2024; № 58 від 23.08.2024. Враховуючи вищевикладене, АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Вінстар» погодили умову Договору про те, що передання Банком Новому кредитору за відповідним актом документів, що підтверджують Права вимоги до Боржників, згідно п. 5 Договору є підтвердженням настання Відкладальної обставини відповідно до пункту 17-1 Договору про відступлення прав вимоги, та завершальним юридичним фактом, який підтверджує виконання сторонами умов укладеного Договору. Крім того, здійснення повної оплати за цим договором та відсутність претензій зі сторони АТ «Мегабанк» до Нового кредитора додатково свідчать про фактичне виконання сторонами Договору про відступлення прав вимоги своїх зобов`язань та передачу Новому кредитору Права вимоги до Боржників. В будь-якому випадку, суд першої інстанції був зобов`язаний дослідити надані ТОВ «ФК «Вінстар» докази й аргументи та надати їм належну правову оцінку.

5.       Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
     Від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
        Зокрема, Товариство посилається на те, що Банк та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" в Договорі чітко погодили, що для переходу прав та обов`язки за Договором необхідною умовою є не лише укладання даного Договору та акту приймання-передачі, а й укладення до 04.09.2024 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" договорів купівлі-продажу (договорів відступлення прав вимоги) щодо усього майна та майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став новий кредитор (ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР"), № GFD001-UA- 20240712-32543, сформованого 07.08.2024 р. І як пояснив в судовому засіданні 17.10.2024 представник Банку, до складу пулу електронного аукціону входили не лише грошові вимоги АТ "Мегабанк", а й інших банків також. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" не було надано жодного доказу про виконання ним п.17.1. Договору відступлення права вимоги ( настання відкладальної обставини ) задля переходу до нього права на підставі Договору як до Нового кредитора.
Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що до судового засідання, яке відбулось ще 19.09.2024 р. Банком було подано письмові пояснення про те, що борг ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було передано новому кредитору - ТОВ «ФК «Вінстар» і у Банка до Відповідача вже жодних грошових вимог немає, про що також було зазначено Банком і в судовому засіданні 17.10.2024 р.. Про те, ТОВ «ФК «Вінстар» до даного судового засідання не було подано жодних заяв і судом було прийнято рішення викликати у судове засідання Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар", тобто, Скаржник вирішив вступити у справу лише після його виклику судом. Заяву про залучення його як правонаступника було подано лише 16.10.2024 р., заяву про участь у справі в режимі відеоконференції на 17.10.2024 р.  було подано лише 16.10.2024 р. хоча представнику скаржника - адвокату відомо, що відповідно до процесуального законодавства така заява подається не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дати судового засідання.
Отже, зважаючи на вищенаведене Товариство вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" про залучення до участі у справі як правонаступника у справі № 904/2089/23 та закрито провадження у справі.
Позивач ( АТ "МЕГАБАНК" ) не скористалися своїм правом згідно ч.1  ст. 263 ГПК України  та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3  ст. 263 ГПК  України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6.           Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2024 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи  № 904/2089/23.  
Матеріали справи №   904/2089/23  надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання  на 03.12.2024 р..
Позивач ( АТ "МЕГАБАНК" ) не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Позивача.
У судовому засіданні 03.12.2024 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.      Встановлені судом обставини справи.
Акціонерне товариство "МЕГАБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення заборгованості у розмірі 632 465,62 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про надання гарантії № 392 від 29.10.2021 р. в частині повної та своєчасної оплати комісійної винагороди.
Відповідач у відзиві на позов  проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог.
Від Позивача надійшло клопотання щодо надання інформації, в якому він зазначив, що  03.09.2024  р. між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія  "Вінстар" ( Новий кредитор )  укладено  Договір № GL19N1126314 про відступлення прав вимоги, на підставі якого Банком відступлено Новому кредитору права вимоги Банку до Позичальників ( Боржників ), зокрема до Відповідача. 
Від Відповідача  надійшла  заява про закриття провадження у справі  на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки АТ "МЕГАБАНК" станом на сьогодні не є кредитором Відповідача в рамках стягнення суми у розмірі 632 465,62 грн. за Договором про надання гарантії № 392 від 29.10.2021, а отже, не є належним Позивачем у справі. При цьому, від Нового кредитора жодних заяв про заміну Позивача чи будь-яких інших заяв до матеріалів справи не надходило.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської   області    від 19.09.2024 р. відкладено розгляд справи та викликано у судове засідання Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар"  та запропоновано надати письмові пояснення щодо укладеного між ним та Позивачем Договору № GL19N1126314 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 р. і застосування ст. 52 ГПК України при подальшому розгляді справи. 
Від  Товариства з обмеженою відповідальністю  "Фінансова компанія "Вінстар"  надійшла  заява про залучення його до участі у справі як правонаступника Позивача - Акціонерного товариства "МЕГАБАНК".
Як зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, представник Позивача у судовому засіданні 17.10.2024 р. ( в режимі відеоконференції ) зазначив, що у Позивача відсутні позовні вимоги до Відповідача за Договором про надання гарантії № 392 від 29.10.2021 р.. Представник Відповідача у судовому засіданні 17.10.2024 р. заперечував проти заяви  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" про залучення його до участі у справі як правонаступника Позивача, оскільки останнім не підтверджено настання / ненастання відкладальної обставини, передбаченої п.п. 3, 171  Договору № GL19N1126314 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 р..
Ухвалою     Господарського суду Дніпропетровської   області   від 17.10.2024 р. у справі №  904/2089/23  відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" у задоволенні заяви про залучення його до участі у справі як правонаступника Позивача. Закрито провадження у справі №  904/2089/23.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції послався на п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, відповідно до якого господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. 
Підставою для відмови у задоволенні заяви про залучення його до участі у справі як правонаступника Позивача стало те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" не було надано пояснень щодо настання / ненастання відкладальної обставини, передбаченої п.п. 3, 171  Договору № GL19N1126314 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 р., а у суду відсутній обов`язок встановлення вказаних обставин, оскільки це не є предметом розгляду справи.

8.       Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Відповідача та ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар", дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Предметом апеляційного провадження є ухвала господарського суду про закриття провадження у справі з підстав п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового  розгляду справи.
Одночасно слід зазначити, що під предметом спору розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Так, господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань ( п. 5.2.4. постанови Верховного Суду від 15.01.2020 р. у справі №  911/3197/17 ).
Предметом спору у справі є вимога Позивача про стягнення заборгованості у розмірі 632 465,62 грн.
Підставою для звернення Позивача до господарського суду стало неналежне виконання Відповідачем умов Договору про надання гарантії № 392 від 29.10.2021 р. в частині повної та своєчасної оплати комісійної винагороди.
Отже, розгляд вимог Позивача по суті матиме наслідком підтвердження або спростування права Позивача на отримання грошових коштів в сумі 632 465,62 грн.
Водночас, суд першої інстанції встановив, що між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" ( Новий кредитор ) Договору № GL19N1126314 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 р., а представник Позивача у судовому засіданні 17.10.2024 р. (в режимі відеоконференції) зазначив, що у Позивача відсутні позовні вимоги до Відповідача за Договором про надання гарантії № 392 від 29.10.2021 р.. Разом з тим, від  Товариства з обмеженою відповідальністю  "Фінансова компанія "Вінстар"  надійшла  заява про залучення його до участі у справі як правонаступника Позивача - Акціонерного товариства "МЕГАБАНК".
При цьому, матеріали справи не містять відповідної заяви Позивача ( Акціонерного товариства "МЕГАБАНК" ) про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю  "Фінансова компанія "Вінстар"  до участі у справі як правонаступника Позивача - Акціонерного товариства "МЕГАБАНК".
Отже, наведеним спростовуються факт відсутності предмета спору ( погашення Відповідачем заборгованості перед Позивачем, або  Новим кредитором добровільно ).
Крім того, як під час розгляду справи в суді попередньої інстанції так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог Позивача.
Самий лише факт відступлення прав вимоги до Відповідача, Позивачем Третій особі, за наявності заперечень Відповідача проти задоволення позову, не може свідчити, що між сторонами відсутній предмет спору.
Відтак,   суд апеляційної інстанції   погоджується з доводами апеляційної скарги, що місцевий суд дійшов  передчасного висновку  про відсутність предмета спору у цій справі.  Такі висновки  не спростовують  та/або  не підтверджують наявності у Позивача права на отримання зазначених коштів за достатніх правових підстав, за захистом якого Позивач звернувся з позовом у справі.
З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду про закриття провадження у справі та необхідність її розгляду по суті в місцевому суді з огляду на порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, що обмежила Позивача у праві на захист його майнових прав та інтересів відповідно до ст. 4 ГПК України ( схожий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 р. у справі №  911/3197/17 ).
Разом з тим, Скаржник зазначає, що на підставі укладеного між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Вінстар» Договору відступлення права вимоги відбулася заміна кредитора в правовідносинах, що є предметом судового розгляду у справі № 904/2089/23, а АТ «Мегабанк» як Позивач по справі має бути замінений його правонаступником - ТОВ «ФК «Вінстар». 
У контексті доводів апеляційної скарги ТОВ «ФК «Вінстар» щодо неправильного застосування судом першої інстанції положень ст. 52 ГПК України, колегія суддів зазначає таке. 
Апеляційний суд    виходить з того, що згідно з частинами першою, другою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Положеннями частин першої - четвертої ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд зазначає про те, що процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника ( позивач, відповідач тощо ).
Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої. Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи може мати місце у разі коли до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника. Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.
Положення щодо        процесуального правонаступництва регламентовано ст. 52 ГПК України.
Так, відповідно до положень цієї статті у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір,  суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Колегія суддів також враховує, що перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта матеріального правовідношення до іншого не тягне автоматичної зміни осіб у процесуальному відношенні, разом з тим, ст. 52 ГПК України не виключає можливості, суду, за наявності клопотання, зокрема, Позивача, залучити до участі у справі правонаступника Позивача у справі    у разі його заміни у відносинах, щодо яких виник спір, іншою особою. Таким чином з урахуванням принципу диспозитивності  вступ до справи (процесу) правонаступника позивача залежить від його бажання. Що ж до правонаступника відповідача, то він залучається судом до участі в справі, якщо проти цього не заперечує позивач ( п. 8.29.          постанови Верховного Суду від 22.06.2023 р. у cправі №    912/164/20 ).
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому,  що наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку. Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав правопопередника. Тобто, підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав. При цьому процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України  допускається на будь-якій стадії судового процесу.
Колегія суддів відзначає, що заміна Позивача правонаступником в порядку ст. 52 ГПК України хоча і не є суто процесуальним рішенням суду, оскільки при прийнятті такого рішення суд здійснює аналіз норм матеріального права на предмет наявності підстав для правонаступництва (спадкового, корпоративного, цивільного), водночас цим судовим актом суд не вирішує питань щодо належного/неналежного Позивача у справі та чи має Позивач право вимоги у пред`явленому спорі.
Отже, враховуючи правові висновки Верховного Суду, що  вступ до справи (процесу) правонаступника Позивача залежить від його бажання ( за наявності клопотання, зокрема, Позивача ), а також те, що таке клопотання матеріали справи не місять ( матеріали справи не містять заяви Позивача ( Акціонерного товариства "МЕГАБАНК" ) про залучення ТОВ  "Фінансова компанія "Вінстар"  до участі у справі як правонаступника Позивача - Акціонерного товариства "МЕГАБАНК" ), колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ТОВ  "Фінансова компанія "Вінстар"  про залучення до участі у справі №  904/2089/23  ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар", як правонаступника Позивача - Акціонерного товариства "МЕГАБАНК".
Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, а також те, що як стверджують Позивач та ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар", останнє отримало право вимоги до Відповідача за спірними првовідносинами, а отже рішення у справі впливає на права та інтереси Скаржника, колегія суддів апеляційного суду знаходить достатньо підстав для залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні Позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар".
Як зазначає Верховний Суд у п. 73 постанови від 11.04.2024 р. у справі №  640/20321/19 - інститут третьої особи спрямований на створення умов для захисту прав, свобод та інтересів такої особи, які можуть бути порушені при вирішенні спору між Позивачем і Відповідачем за відсутності третьої особи. Участь третьої особи сприяє всебічному розгляду справи, зібранню більшої кількості доказів, правильному вирішенню справи, запобігає ситуації, коли у справах з одних правовідносин ухвалюються протилежні за змістом рішення.
Правовий статус та порядок вступу у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, врегульований ГПК України. При цьому, участь у справі третіх осіб, з одного боку, обумовлена завданням господарського судочинства, яким згідно з положенням ГПК України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, а з іншого - вимогами процесуального законодавства про законність і обґрунтованість судового рішення. Правовим наслідком незалучення до участі у справі третіх осіб є порушення конституційного права на судовий захист, оскільки особи не беруть участі у справі, вирішення якої може безпосередньо вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки та не реалізують комплексу своїх процесуальних прав.
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі та відмовляючи у задоволенні заяви про заміну Позивача у справі не врахував наведеного у цій постанові, що вплинуло й на результат вирішення спору по суті, без встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу знайшли свого часткового підтвердження.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

9.     Судові витрати        
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, доручити  Господарському суду Дніпропетровської області за результатами розгляду справи здійснити розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської  області від 17.10.2024 р. у справі  № 904/2089/23. 
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" задовольнити частково. 

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської   області   від 17.10.2024 р. у справі  № 904/2089/23 - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Залучити Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ВІНСТАР” ( місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Скляренка Семена, б. 1, оф.2, код ЄДРПОУ 44630056 ) до участі у справі № 904/2089/23, в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар", про залучення його до участі у справі № 904/2089/23, як правонаступника  Позивача - Акціонерного товариства “Мегабанк” ( місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, код ЄДРПОУ 09804119 ) - відмовити.

Направити справу № 904/2089/23 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право   касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     

Повний текст постанови складено 09.12.2024 р.

Головуючий суддя                                                                                                                                                   І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                                                                                                           М.О. Дармін

Суддя                                                                                                                                                                                           О.В. Чус