Справа №592/10856/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В.Г.	
Номер провадження 33/816/922/24 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сидоренко Ю.В., розглянувши в режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сидоренко Ю.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2024 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 21 червня 2024 року близько 22 год. 50 хв. в м. Суми с. Верхнє Піщане вул. Партнянська, 2, керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», з позитивним результатом 0,79 % проміле. Водій з результатом згоден.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Сидоренко Ю.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2024 року скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що долучений рапорт інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Сумській області Хайлука О. не може бути визнаний належним доказом підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказаний інспектор не складав протокол відносно останнього. Окрім цього матеріали справи не містять підтвердження повноважень інспекторів Хайлука О. та ОСОБА_2 на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Також в супереч вимогам ст. 266-1 КУпАП, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводили не посадові особі уповноважені на здійснення огляду військовослужбовців. Так, інспектора Хайлук О. та ОСОБА_2 не є начальниками органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, а також не є командирами (начальниками) військових частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) чи іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Так як ОСОБА_1 є військовослужбовцем та справа пов`язана з обставинами, що мали місце під час виконання ним службових обов`язків, останній звільнений від сплати судового збору.
Таким чином, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального, процесуального права, а також зважаючи на те, що матеріалами справи не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова судді підлягає скасуванню із закриття провадження у справі.
В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що зі змістом оскаржуваного судового рішення, остання ознайомилася лише 12 серпня 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, що перешкодило подати захиснику своєчасно апеляційну скаргу. Тому, враховуючи викладені обставини, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин пропуску.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сидоренко Ю.В., яка вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Ковпаківського районного суду м. Суми, 19 серпня 2024 року, адвокатом Сидоренко Ю.В. було подано апеляційну скаргу на поставу судді суду першої інстанції від 01 серпня 2024 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає ознайомлення зі змістом оскаржуваного судового рішення лише 12 серпня 2024 року.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Перевіривши представлені матеріали та доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сидоренко Ю.В. в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2024 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню. 

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:
- протоколу про адміністративне правопорушення від 21 червня 2024 року серії ААД № 808074; 
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, відповідно, якого ОСОБА_1 із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння погодився;
- роздруківки приладу «Alcotest 6810», відповідно якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становив 0,79 % проміле;
- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, які підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів в апеляційного суду підстави відсутні. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, чітко вбачається, як 21 червня 2024 року близько 22 год. 50 хв. в м. суми с. Верхнє Піщане по вул. Партнянська, 2, працівником поліції було зупинено автомобіль «Mitsubishi Pajero», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Під час спілкування працівників поліції із водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). 
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічному засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я.
Після роз`яснення ОСОБА_1 порядку проходження огляду на місці та у закладі охорони здоров`я, останній погодився продути газоаналізатор, який був доставлений іншим екіпажем патрульної поліції.
Результатом проведення огляду на місці, встановлено, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.
Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, зі застосуванням спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 не висловлював. 
Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Щодо доводів сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 має проводитись співробітниками ВСП відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, що, на думку апелянта, обумовлює скасування протоколу про адміністративне правопорушення, належить зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Статтею 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч.1).
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів (ч.2).
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів (ч.3).
Таким чином, аналіз положень ст. ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.
Відповідно, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП. 
Таким чином, посилання апелянта на те, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення є помилковим.
До того ж матеріали справи не містять даних про те, що у визначений в протоколі час водій ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військовослужбовця. За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який не перебував під час виконання обов`язків військової служби, та який керував транспортним засобам, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції правомірно здійснювався в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що рапорт інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції Хайлук О. не є належним доказом в справі. 
Так, вказаний рапорт містить відомості щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відомості щодо проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням спеціального технічного засобу. Вказані обставини узгоджуються з відеозаписами, з нагрудної камери працівників поліції, які містяться в матеріалах справи. У зв`язку з цим, рапорт працівника поліції визнається належним та допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 .
Доводи апелянта про те, що протокол складався працівником поліції ОСОБА_2 , а вказаний рапорт складений іншим інспектором поліції – Хайлук О., не свідчить про недопустимість долучених доказів, оскільки вказані працівники поліції діяли у складі одного екіпажу, здійснювали охорону громадського порядку та спільно займалась оформлення адміністративних матеріалів.
Твердження про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження повноважень в працівників поліції ОСОБА_2 та Хайлук О. складати матеріали про вчинення особою адміністративного правопорушення, не спростовують висновок суду про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп.
Окрім цього останній не звертався зі скаргами на дії чи бездіяльність вказаних особі, а тому вказані доводи є необґрунтованими.
Щодо тверджень апеляційної скарги про незаконність стягнення з ОСОБА_1 , на користь держави, судового збору слід зазначити наступне.
У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
У даному випадку ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху - водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Тобто, дана справа не є такою, що пов`язана з порушенням прав військовослужбовців. Відповідно, ОСОБА_1 не є особою, яка звільняється від сплати судового збору під час розгляду цієї справи в суді.
З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що п  отенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сидоренко Ю.В., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Сидоренко Ю.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2024 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сидоренко Ю.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.