УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/1875/23 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В. 
Номер провадження №33/4805/1159/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі захисника - адвоката Чорноуса А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Чорноуса Анатолія Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 25 липня 2023 року о 23-31 год на автодорозі с. Дубрівка-с.Висока Піч (39 км) керував транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ 2102, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Чорноус А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначив, що суд першої інстанції не врахував відсутність законних підстав зупинки водія ОСОБА_1 працівниками поліції. Зауважив, що його заява про відкладення розгляду справи суддею районного суду проігнорована, оскаржувана постанова винесена у відсутності ОСОБА_1 , що порушило його право на захист, а вказані у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння є припущеннями та не підтверджуються матеріалами справи.
В судовому засіданні  захисник - адвокат Чорноус А.А. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явився. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або в закладі охорони здоров`я.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме:  протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №169245 від 25 липня 2023 року, від підпису відмовився; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 921073 від 25 липня 2023 року, розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, розпискою про інформування ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, направленням на огляд водія транспортного засобу на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 липня 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою про адміністративне правопорушення, виданою відділом поліцейської діяльності №1 (м. Баранівка) Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 27 липня 2023 року; диском з відеозаписами з портативних камер працівників поліції.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, спростовується наявними в матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейського. 
Так, з відеозапису обставин події вбачається, що патрульний автомобіль працівників поліції деякий час переслідував транспортний засіб ВАЗ 2102,  номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та, вочевидь, після марних спроб зупинити вказаний автомобіль, випередив його та зупинився на шляху останнього. На запитання поліцейського чи вживав водій алкоголь, той зазначив, що пив пиво. Працівники поліції перевірили документи та встановили особу водія, на заперечення якого щодо безпідставної зупинки, оголосили, що у автомобілі відсутня підсвітка заднього номерного знаку та при здійсненні повороту водій не увімкнув відповідний світловий покажчик. На неодноразову пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, ОСОБА_1 категорично відмовився. Далі водію роз`яснені наслідки такої відмови, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП вказані матеріали надані ОСОБА_1 для ознайомлення, від підпису він відмовився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, видано тимчасовий дозвіл.
При цьому у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в протоколі, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода, оскільки водій під запис підтвердив факт вживання ним алкоголю. Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.
Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.
Також судом встановлено, що судові засідання, призначені на 17 січня 2024 року, 13 лютого 2024 року, 25 березня 2024 року, 15 травня 2024 року відкладались. Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів Романівським районним судом Житомирської області, у зв`язку із ознайомленням з матеріалами справи адвокатом Чорноусом А.А., з наявними у справі поштовими повідомленнями про вручення судових повісток та неодноразовим поданням клопотань про відкладення слухання справи (а.с. 19, 21, 27, 28, 30, 31, 34, 37-39). Аргументи апеляційної скарги щодо незаконності дій суду першої інстанції у частині розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Чорноуса А.А. є необґрунтованими та не узгоджуються із матеріалами справи, а проведення судового засідання із винесенням постанови 11 липня 2024 року у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Чорноуса А.А. узгоджується із практикою Європейський суд з прав людини та відповідає нормам ст. 268 КУпАП. Тому доводи скаржника щодо порушення судом його права на захист апеляційний суд вважає необґрунтованим. Окрім того, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення, а також подати докази, проте до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився. Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що під час апеляційного розгляду справи були вислухані та оцінені усі доводи захисника ОСОБА_2 , які останній не зміг висловити у місцевому суді, дана оцінка доказам у справі.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 . 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Чорноуса Анатолія Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Романівського районного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року -  без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь