ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                          
 
11 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 2-747/11
 
провадження № 61-17738св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» та ОСОБА_3 , яка подана її представником - адвокатом Турутею Захаром Олеговичем, на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова                       від 28 квітня 2023 року у складі судді Аркатової К. В. та постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Маміної О. В., Пилипчук Н. П., касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Шевченко Дар`єю Станіславівною, на постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року, касаційні скарги ОСОБА_3 , яка подана її представником - адвокатом Турутею Захаром Олеговичем, та ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Шевченко Дар`єю Станіславівною, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року у складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Маміної О. В., Пилипчук Н. П.
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2010 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»                         (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до                                                   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
 
Позовна заява мотивована тим, що 12 травня 2008 року між банком та                   ОСОБА_1 укладено генеральну кредитну угоду № 07-01-90-08, відповідно до якої укладено кредитні договори: від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0421-08;              від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08; від 31 жовтня 2008 року                                        № 010-2/07-01-0811-08 та від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0812-08. Також                  10 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір   № 010-2/07/1-905-07.
Для забезпечення виконання зобов`язань за генеральною кредитною угодою та кредитними договорами, укладеними відповідно до угоди, 12 травня 2008 року з ОСОБА_2 укладено договір поруки № 07-01-90/3-08, а з ОСОБА_3 укладено договір поруки № 07-01-90/2-08. 
Взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів ні позичальник, ні поручитель не виконували, на вимоги не реагували, у зв`язку із чим виникла заборгованість перед банком.
 
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитними договорами: від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0421-08 у сумі 732 421,6 доларів США (за курсом Національного банку України (далі - НБУ) становить                                                    5 854 245,82 грн), від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08 у сумі                                           136 101,25 доларів США (за курсом НБУ становить 1 087 857,33 грн), від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0811-08 у сумі 1 744 007,45 грн, від 31 жовтня 2008 року               № 010-2/07-01-0812-08 у сумі 534 516,18 грн, а всього у сумі 9 220 626,78 грн. Також просило стягнути з ОСОБА_1 за кредитним договором від 10 серпня                   2007 року № 010-2/07/1-905-07 155 660,97 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 244 198,14 грн.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (як фізичної особи та фізичної                                      особи - підприємця), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за генеральною кредитною угодою від 12 травня 2008 року № 07-01-90-08: за кредитним договором від 12 травня 2008 року                                          № 010-2/07-01-0421-08 у розмірі 659 240,59 доларів США, з яких:                                                      476 254,17 доларів США - заборгованість за кредитом;                                                                         182 986,42 доларів США - заборгованість за відсотками; за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08 у розмірі 118 266,07 доларів США,                       з яких: 86 165,77 доларів США - заборгованість за кредитом;                                                                           32 100,30 доларів США - заборгованість за відсотками; за кредитним договором                    від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0811-08 у розмірі 1 527 311,31 грн, з яких:  986 461,30 грн - заборгованість за кредитом; 540 850,01 грн - заборгованість                       за відсотками; за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року                                                                    № 010-2/07-01-0812-08 у розмірі 473 688,15 грн, з яких:                                                                               312 243,74 грн - заборгованість за кредитом; 161 444,41 грн - заборгованість                             за відсотками, а всього - 8 215 610,20 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року за заявою правонаступника замінено стягувача у виконавчому провадженні -                          ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт»).
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року                          за нововиявленими обставинами, мотивуючи її тим, що він не приймав участі під час розгляду справи та не отримував жодної кореспонденції у справі, оскільки на момент розгляду справи та після цього фактично не проживав за вказаною у позові адресою. Він не був присутній під час проголошення рішення суду від 09 жовтня   2013 року, його представник ознайомився з матеріалами справи лише 01 квітня 2021 року. За результатами ознайомлення було виявлено, що додаткові угоди                    від 13 липня 2009 до кредитних договорів він не підписував, тому звернувся до ОСОБА_3 , яка в свою чергу знайшла оригінали вказаних договорів та додаткових угод. 
У подальшому він та ОСОБА_3 звернулися до Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП у Харківській області із заявою про вчинення шахрайства. У рамках кримінального провадження за статтею 190 КК України проведена почеркознавча експертиза, яка констатувала, що підписи у додаткових угодах не належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Вважав вказані обставини підроблення його та ОСОБА_3 підписів у додаткових угодах до кредитних договорів нововиявленими обставинами, а саме такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи.
У зв`язку з наведеним вище, також просив поновити йому строк для звернення до суду з цією заявою.
 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року поновлено ОСОБА_2 строк на звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року.
Відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання.
Поновлюючи процесуальний строк для звернення до суду, районний суд вважав, що він пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року                                у задоволенні клопотання ТОВ «ФК «Форінт» про закриття провадження у справі                 за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Дзержинського районного суду                     м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами відмовлено.
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова           від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами задоволено.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалено нове судове рішення.
Позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (як фізичної особи та фізичної                                      особи - підприємця), ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за генеральною кредитною угодою від 12 травня 2008 року                                № 07-01-90-08: за кредитним договором від 12 травня 2008 року                                                          № 010-2/07-01-0421-08 у розмірі 659 240,59 доларів США, з яких:                                                      476 254,17 доларів США - заборгованість за кредитом;                                                                              182 986,42 доларів США - заборгованість за відсотками; за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08 у розмірі 118 266,07 доларів США,                    з яких: 86 165,77 доларів США - заборгованість за кредитом;                                                                   32 100,30 доларів США - заборгованість за відсотками; за кредитним договором                від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0811-08 у розмірі 1 527 311,31 грн, з яких:                                                                         986 461,30 грн - заборгованість за кредитом; 540 850,01 грн - заборгованість                           за відсотками; за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року                                                          № 010-2/07-01-0812-08 у розмірі 473 688,15 грн, з яких:                                                                                  312 243,74 грн - заборгованість за кредитом; 161 444,41 грн - заборгованість за відсотками, а всього - 8 215 610,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 10 серпня 2007 року                                                      № 010-2/07/1-905-07 у розмірі 197 051,67 доларів США.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обставина, на яку посилається заявник, а саме неналежність йому підпису у додаткових угодах, на підставі яких збільшився обсяг поруки за кредитним договором, є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Зазначена обставина є нововиявленою обставиною у справі і вона має істотне значення для правильного вирішення спору.
 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року,                                      з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Форінт» задоволено частково.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ТОВ «ФК «Форінт» суму заборгованості за генеральною кредитною угодою                                 від 12 травня 2008 року № 07-01-90-08: за кредитним договором від 12 травня                     2008 року № 010-2/07-01-0421-08 у розмірі 659 240,59 доларів США; за кредитним договором від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08 у розмірі                                                  118 266,07 доларів США ; за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року                                   № 010-2/07-01-0811-08 у розмірі 1 527 311,31 грн; за кредитним договором                                 від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0812-08 у розмірі 473 688,15 грн,                                            а всього - 8 104 919,37 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованість за кредитним договором від 10 серпня 2007 року № 010-2/07/1-905-07 у розмірі                                197 051,67 доларів США.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 не тільки був особисто обізнаний про розгляд судом першої інстанції цієї справи, а й приймав у ній активну участь, подаючи різні заяви та клопотання, уповноважував різних осіб на представництво його інтересів в суді, один з яких 09 грудня 2013 року отримав копію рішення суду по суті спору.
Апеляційний суд, надавши правову оцінку обставинам справи по суті спору, вказав, шо суд першої інстанції помилково вважав обставину непідписання ОСОБА_2 додаткових угод нововиявленою обставиною та безпідставно скасував законне та обґрунтоване рішення Дзержинського районного суду від 09 жовтня 2013 року.
Суд апеляційної інстанції вважав, що необхідно ухвалити нове рішення по суті спору, враховуючи те, що ТОВ «ФК «Форінт» є новим кредитором у справі та з урахуванням часткового виконання рішення Дзержинського районного суду від 09 жовтня               2013 року у розмірі 110 690,83 грн.
 
У грудні 2023 року ОСОБА_3 та Шевченко Д. С., яка діє в інтересах                     ОСОБА_2 , звернулися до суду із заявами про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року за нововиявленими обставинами.
 
Заяви мотивовані тим, що зазначена постанова суду набрала законної сили, але повинна бути переглянута за нововиявленими обставинами згідно з пунктом 2 частиною другою статті 423 ЦПК України, оскільки встановлені в ухвалі Дзержинського районного суду м. Харкова у кримінальній справі від 07 листопада 2023 року № 638/15233/23 про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності фальшивість письмових доказів спростовують надання ними, як поручителями, згоди на внесення змін                                        ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 до кредитних договорів та свідчать про припинення їх поруки. Врахування судом апеляційної інстанції фальшивих письмових доказів призвели до ухвалення незаконного судового рішення.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року у задоволенні заяв ОСОБА_3 та Шевченко Д. С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року за нововиявленими обставинами відмовлено.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що зроблені Дзержинським судом м. Харкова висновки, що містяться в ухвалі Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2023 року у кримінальній справі № 638/15233/23 про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності не є нововиявленими обставинами у розумінні пункту 1                           частини другої статті 423 ЦПК України та не обов`язкові для суду апеляційної інстанції, оскільки є доказами, які не оцінювалися судом стосовно обставин, що були ним встановлені.
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2023 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Шевченко Д. С., посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада                           2023 року скасувати та залишити в силі рішення Дзержинського районного суду                             м. Харкова від 28 квітня 2023 року.
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2023 року до Верховного Суду, ТОВ «ФК «Форінт», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року із закриттям провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Дзержинського районного суду                               м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року.
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2023 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_3 - адвокат Турутя З. О., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року в частині стягнення з неї як солідарного боржника заборгованості скасувати; постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «ФК «Форінт» до неї відмовити.
 
У касаційній скарзі, поданій у січні 2024 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Шевченко Д. С., посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про перегляд постанови Харківського апеляційного суду                                     від 16 листопада 2023 року за нововиявленими обставинами задовольнити.
 
У касаційній скарзі, поданій у січні 2024 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_3 - адвокат Турутя З. О., посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_3 про перегляд постанови Харківського апеляційного суду                                  від 16 листопада 2023 року за нововиявленими обставинами задовольнити.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Шевченко Д. С., на постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права по суті спору, а саме щодо підстав для припинення поруки.
Судом апеляційної інстанції не було враховано положення пункту 2 частини другої статті 423 ЦПК України та те, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами була подана саме через врахування судом фальшивих доказів. При цьому, посилається на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова                                  від 07 листопада 2023 року у кримінальній справі № 638/15233/23, яку суд апеляційної інстанції не врахував.
 
Касаційна скарга ТОВ «ФК «Форінт» мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, прийнявши до розгляду заяву та переглянувши рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами не врахували, що заявник пропустив присічний строк для звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки йому було відомо про вказані ним обставини ще під час розгляду справи по суті.
Вказує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши правильного висновку про те, що наведені ОСОБА_2 обставини не є нововиявленими, але помилково ухвалив нове судове рішення у справі по суті, що є порушенням норм процесуального права.
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_3 - адвоката Туруті З. О., на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року мотивована тим, що  ОСОБА_3 не давала згоди на укладення додаткових угод боржника з банком, якими було збільшено обсяг її відповідальності, тому її порука є припиненою.
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Шевченко Д. С., на ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2023 рокумотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права по суті спору, а саме щодо підстав для припинення поруки.
Судом апеляційної інстанції не було враховано положення пункту 2 частини другої статті 423 ЦПК України та те, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами була подана саме через врахування судом фальшивих доказів. При цьому, посилається на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова                                  від 07 листопада 2023 року у кримінальній справі № 638/15233/23, яку апеляційний суд помилково не врахував.
Посилається на обставини справи по суті спору, а також те, що поручитель не є експортом та не міг знати про підробку свого підпису в додаткових угодах.
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_3 - адвоката Туруті З. О., на ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року мотивована тим, що  ОСОБА_3 не давала згоди на укладення додаткових угод боржника з банком, якими було збільшено обсяг її відповідальності, тому її порука є припиненою та апеляційний суд мав би скасувати своє судове рішення за нововиявленими обставинами.
 
Доводи осіб, які подали відзиви на касаційні скарги
 
У лютому 2024 року ТОВ «ФК «Форінт» подало до Верховного Суду два аналогічні відзиви на касаційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Шевченко Д. С., на постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року та представника ОСОБА_3 - адвоката Туруті З. О., на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року, в яких вказує, що викладені в них доводи є безпідставними та, фактично, повторює доводи своєї касаційної скарги.
 
У лютому 2024 року ТОВ «ФК «Форінт» подало до Верховного Суду два аналогічні відзиви на касаційні скарги представника ОСОБА_3 - адвоката Туруті З. О., та представника ОСОБА_2 - адвоката Шевченко Д. С., на ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року, в якому вказує, що викладені в них доводи є безпідставними, не спростовує висновків суду про відсутність нововиявлених обставин, а, відповідно, й підстав для перегляду судового рішення, тому просить залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ТОВ «ФК «Форінт» та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката                 Шевченко Д. С., на постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада             2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката               Туруті З. О., на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня            2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката               Туруті З. О., на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня            2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката               Туруті З. О., на ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Шевченко Д. С., на ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року.
 
19 березня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року справу повернуто на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма права та обов`язками є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 (як фізичною особою та фізичною особою - підприємцем (далі - ФОП)) укладено генеральну кредитну угоду  № 07-01-90-08, відповідно до якої укладено кредитні договори:                 від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0421-08; від 31 жовтня 2008 року                                     № 010-2/07-01-0422-08; від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0811-08 та                              від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0812-08. Також 10 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 010-2/07/1-905-07.
 
На умовах кредитного договору № 010-2/07-01-0421-08 ОСОБА_1 надано кредит у сумі 571 400 доларів США строком до 12 травня 2018 року зі встановленою процентною ставкою 14,5 % річних.
 
На умовах кредитного договору № 010-2/07-01-0422-08 ФОП ОСОБА_1 надано кредит у сумі 90 000 доларів США строком по 12 травня 2018 року з встановленою процентною ставкою 14,5 % річних.
 
На умовах кредитного договору № 010-2/07-01-0811-08 ФОП ОСОБА_1 надано кредит у сумі 3 636 160 грн зі встановленою процентною ставкою 21,5 % річних.
 
На умовах кредитного договору № 010-2/07-01-0812-08 ОСОБА_1 надано кредит у сумі 314 340 грн зі встановленою процентною ставкою 21,5 % річних.
 
На умовах кредитного договору № 010-2/07/1-905-07 ОСОБА_1 надано кредит у сумі 245 000 доларів США строком по 25 липня 2022 року зі встановленою процентною ставкою 12,5 %.
 
Для забезпечення виконання зобов`язань за генеральною кредитною угодою та кредитними договорами, укладеними відповідно до угоди, 12 травня 2008 року з ОСОБА_2 укладено договір поруки № 07-01-90/3-08, а з ОСОБА_3 укладено договір поруки № 07-01-90/2-08. 
 
За змістом додаткової угоди від 13 липня 2009 року № 2 до кредитного договору                від 12 травня 2008 року № 010-2/07-01-0422-08; додаткової угоди від 13 липня                 2009 року № 7 до кредитного договору від 12 травня 2008 року                                                                № 010-2/07-01-0421-08; додаткової угоди від 13 липня 2009 року № 2 до кредитного договору від 31 жовтня 2008 року № 010-2/07-01-0811-08; додаткової угоди                                   від 13 липня 2009 № 3 до кредитного договору від 31 жовтня 2008 року                                             № 010-2/07-01-0812-08, внесено зміни у відповідні кредитні договори. 
 
Як на підставу перегляду рішення Дзержинського районного суду м. Харкова                      від 09 жовтня 2013 року ОСОБА_2 посилався на висновок                                                     судово-почеркознавчої експертизи від 12 жовтня 2021 року, проведеної у межах кримінального провадження № 12021221200001246, згідно з якого підписи від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у наведених додаткових угодах виконані не ними, а іншою особою (особами), вказуючи що це є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома йому на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).
 
2.    Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                     статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ТОВ «ФК «Форінт» вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду                               від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17, від 08 вересня 2020 року у справі № 2-1606/07 та постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі                                     № 261/4637/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 753/1103/13-ц, від 06 грудня 2021 року у справі № 2-2109/11, від 07 вересня 2022 року у справі № 292/1791/18, від 25 січня 2023 року у справі № 2-1014/98, від 31 січня 2023 року у справі                                     № 2-3991/11, від 19 вересня 2023 року у справі № 438/93/14-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення ОСОБА_2 вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду                          від 05 червня 2019 року у справі № 523/3082/14-ц (провадження № 14-243цс19)                            та постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 522/9232/14-ц (провадження № 61-1106св18), від 20 червня 2018 року у справі № 161/11866/15-ц (провадження № 61-6894св18), від 07 листопада 2018 року у справі                                                № 203/2907/16-ц (провадження № 61-9260св18), що передбачено пунктом 1                   частини другої статті 389 ЦПК України.
 
ОСОБА_2 зазначає про порушення апеляційним судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме постанова суду апеляційної інстанції оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої                         статті 389 ЦПК України).
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_3 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду                       від 05 червня 2019 року у справі № 523/3082/14-ц (провадження № 14-243цс19),                від 26 червня 2019 року у справі № 2-588/10 (провадження № 14-275цс19)                                та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 569/11865/16-ц (провадження                                      № 61-18995сво18), що передбачено пунктом 1 частини другої                                                   статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційні скарги ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_3 ,                 ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Звертаючись у листопаді 2021 року до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами представник ОСОБА_2 - адвокат Гребінка А. М., посилався на підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, а також просив поновити ОСОБА_2 строк на подання відповідної заяви. (том 4, а. с. 2-6)
 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року поновлено ОСОБА_2 строк на звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року.
Відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання.
 
Проте, з таким судовим рішення суду першої інстанції погодитися не можна.
 
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
 
Відповідно до пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;
 
Пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України встановлено, що, з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
 
Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені                      (частина третя статті 424 ЦПК України).
 
Отже, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання таким рішенням законної сили. 
Такий строк є присічним, тобто він за будь-яких обставин не підлягає поновленню, незалежно від поважності причин його пропуску, які взагалі не оцінюються.
 
Про необхідність врахувати зазначене вказано в ухвалі Великої Палати Верховного Суду у цій справі, якою справу повернуто на розгляд до Касаційного цивільного суду.
 
Поновлюючи ОСОБА_2 строк на звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував наведених імперативних норм процесуального права, дійшовши передчасного висновку про можливість відкриття провадження у справі за нововиявленими обставинами та розгляду справи по суті.
 
Враховуючи наведене, Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги ТОВ «ФК «Форінт» про те, що суд першої інстанції при відкритті провадження у справі за нововиявленими обставинами не врахував норми процесуального права, поновивши присічний строк та відкривши провадження у справі поза межами такого строку, порушивши принцип правової визначеності.
 
Апеляційний суд правильно звернув увагу на пропуск строку на подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, проте помилково дійшов висновку про перегляд судового рішення по суті.
 
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати всі оскаржувані судові рішення, з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за нововиявленими обставинами.
 
При цьому, Верховний Суд не надає правової оцінки судовим рішенням судів попередніх інстанцій по суті спору, враховуючи, що суду першої інстанції належить вирішити питання про відкриття провадження у цій справі про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Вказане є виключним повноваженням суду першої інстанції, а не Верховного Суду.
 
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_3 , які подані її представником - адвокатом Турутею Захаром Олеговичем, ОСОБА_2 , які подані його представником - адвокатом Шевченко Дар`єю Станіславівною, задовольнити частково.
 
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року, постанову Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. Ю. Гулейков   Б. І. Гулько   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець