ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 387/488/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу в м. Дніпрі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2024 року (суддя Майстер І.П.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області   про  визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА №1873078 від 10.04.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.04.2024 інспектор ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Полтавчук А.Г. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1873078 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень. Вважає, що оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною у судовому порядку з одночасним закриттям провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 ознак та складу адміністративного правопорушення, вказаного у постанові.  
Рішенням  Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмолено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Скаржник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи внаслідок залишення без уваги доводів, викладених у позовній заяві.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1873078 від 10.04.2024 інспектор ВП  №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старший лейтенант поліції Полтавчук А.Г.  притягнула до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5  ст. 121  КпАП України  та наклала на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень.
Зі змісту постанови 10.04.2024 о 12 годині 34 хвилини в селі Тишківка вулиця Центральна, 65, водій керував електроскутером «Пікнік» без мотошолома, чим порушив п.2.3.г. ПДР України.
Вважаючи протиправною оскаржувану постанову, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Частина 5 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Згідно із п. 2.3 (г)ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.
          Відповідно до п 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.
          Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт, та наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного із них.
          Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
          Таким чином Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «Транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.
          До аналогічного висновку прийшов і Верховний суд у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018.
          Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що позивач керував електроскутером «PICNIC»  потужність електричного мотору якого становить 500 Вт, тобто 0,5 кВТ.
Таким чином, у відповідності до визначень закріплених у Правилах дорожнього руху України електроскутер «PICNIC»  потужністю 500 ВТ (0,5 кВт), не може визнаватись механічним транспортним засобом (та не підлягає державній реєстрації).
Враховуючи те, що особа, яка керує електроскутером марки «PICNIC» з потужністю 500 ВТ (0,5 кВт), не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2. 3 (г) ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний електроскутер не являється, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 5 ст. 121 КУпАП,  а відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність оскаржуваної постанови.
Відповідно  до  ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно  до  норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра,  до  якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить    висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За  таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову.
Відповідно  до  статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно  до  положень цього Кодексу, стягуються  за  рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи  адміністративної  справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн. судового збору за подання адміністративного позову, та 908,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи, в загальній сумі 1514,20 грн.
З огляду на задоволення позовних вимог, вказаний судовий збір підлягає поверненню позивачці.
Керуючись ст.ст. 242, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2024 року скасувати.
Прийняте нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1873078 від 10.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.   
Закрити провадження по справі за адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальній сумі 1514,20 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко