УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №275/840/24 Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П. В. 
Номер провадження №33/4805/1335/24
Категорія ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Слівінського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Слівінського Вадима Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі  605 гривень 60 копійок.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 05 липня 2024 року о 02:27 годині в смт. Брусилів по вул. Небесної Сотні, 95А, Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом автомобілем Део-Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Цього ж дня, ОСОБА_1 о 02:27 годині в смт. Брусилів по вул. Небесної Сотні, 95А, Житомирського району Житомирської області, повторно протягом року керував транспортним засобом автомобілем Део-Ланос д.н.з. НОМЕР_1 без права керування транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Слівінський В.О., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 та підстави зупинки транспортного засобу, порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 вручено ще до зупинки автомобіля. Крім того, відеозапис з портативного реєстратора та нагрудних відеокамер містять різний час, а тому не можливо встановити достовірний час події, а тому не можуть бути розцінені як належні та допустимі докази.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Слівінського В.О., перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, та у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколів по адміністративне правопорушення від 05.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 05 липня 2024 року о 02:27 годині в смт. Брусилів по вул. Небесної Сотні, 95А, Житомирського району Житомирської області, керував автомобілем Део-Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та в закладі охорони здоров`я відмовився. Чим вчиним правопорушення повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 2). 
Крім цього, ОСОБА_1 , 05 липня 2024 року о 02:27 годині в смт. Брусилів по вул. Небесної Сотні, 95А, Житомирського району Житомирської області, керував автомобілем Део-Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування даним видом транспортного засобу. Правопорушення вчинено повторно протягом року, ОСОБА_1 притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії БАД №949456 від 01.03.2024. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1«а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 32).
Так, згідно з вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Відповідно до пунктів 4, 5 розділу VII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно, протягом року, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.
Встановлені судом обставини підтверджено також:
-  протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ № 090093, серії ОБ № 090094 від 05 липня 2024 року, в яких зафіксовано факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 (а.с. 2, 32);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 (а.с. 4);
- направленням поліцейського РПП СПД №1 ВП№2 від 05 липня 2024 року на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 15); 
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД № 955378 від 05 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 121, ч. 2 статті 122, ч. 1 ст. 124, ч. 2 ст. 36 КУпАП (а.с. 6);
- довідкою старшого інспектора сектору адміністративної практики Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Т.Свінціцької, згідно якої ОСОБА_1 18 березня 2024 року притягнуто до відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування строком на 1 рік, що підтверджується рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області у справі №275/365/24 (а.с. 8);
- довідкою старшого інспектора сектору адміністративної практики Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Т.Свінціцької про те, що водій ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами протягом року, про свідчить винесений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 9);
-  постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.03.2024 за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 11-12); 
-  постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП щодо керування транспортним Део-Ланос д.н.з. НОМЕР_1 від 01.03.2024 (а.с. 35);
- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 3);
- відеозаписом з відео реєстратора патрульної машини та нагрудної камери патрульного поліцейського (а.с. 14).
Слід зауважити, що ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколів про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень щодо можливих неправомірних дії працівників поліції, поставивши свій підпис та надав пояснення «відмовляюсь проходити на стан сп`яніння» (протокол серії ОБ №090093 від 05.07.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП) та «посвідчення водія немає» (протокол серії ОБ №090094 від 05.07.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що працівниками поліції не доведено факту порушення ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку під керуванням транспортного засобу, не заслуговують на увагу, оскільки зупинка автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.
Як вбачається з дослідженого апеляційним судом відеозапису обставин події, зокрема, з нагрудної камери поліціянта, останній роз`яснює ОСОБА_1 , що у транспортного засобу відсутній передній бампер, з чим погодився і сам ОСОБА_1 . Отже, працівники поліції діяли на підставі вимог ч. 1 ст. 35 Закону, оскільки вказане пошкодження, ймовірно свідчило про те, що автомобіль може бути об`єктом учинення адміністративного правопорушення. Крім того, відповідно до протоколу та досліджених доказів (відеозаписів), ОСОБА_1 , керував автомобілем о 02 год. 27 хв. 05.07.2024, тобто під час дії комендантської години.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування.
Особи, винні у порушенні вимог або невиконанні заходів правового режиму воєнного стану, притягаються до відповідальності згідно із законом (ч. 1 ст. 25 цього Закону).
Як зазначено у п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 (далі – Порядок № 573), під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. 
Згідно п. 16 Порядку № 573 патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, серед іншого: затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення; перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться; вилучати в осіб предмети, які є знаряддям, засобом або предметом правопорушення, і передавати їх органам або підрозділам Національної поліції; тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.
Наведені норми свідчать про наявність правових підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу, який здійснює рух в комендантську годину.
Також убачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і не заперечував цього факту пояснивши «завозив одо парня додому, заправився і додому їду, я хотів завезти додому человека і всьо, не пишіть будь ласка, тільки заправився, я і так не можу долг отдать, я поставлю машину і більше такого не буде», що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині. Окрім того, ОСОБА_1 було роз`яснено за якими ознаками йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння і ці ознаки зазначені в самому протоколі. При цьому у працівників поліції були об`єктивні та обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_1 знаходиться в стані сп`яніння. ОСОБА_1 беззаперечно відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів так і закладі охорони здоров`я, що і підтверджується особистим поясненням в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. При цьому, працівником поліції було доступно роз`яснено наслідки такої відмови, права та обов`язки. В даному випадку дії водія регламентуються нормами п. 2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля. 
Відсутність чи наявність направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та час його складання - не спростовує винності ОСОБА_1 , який відмовився від огляду на стан сп`яніння і така відмова була беззаперечною.
Доводи захисника стосовно невідповідності часу на відеозаписах з портативного реєстратора та нагрудних відеокамер, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки вказані розбіжності в часі є незначними. Під час апеляційного розгляду справи не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. Також ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Слівінського Вадима Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь