ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1918/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №681/414/24 Категорія: 304090000 	Коцюбинська Ю.Д. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10 грудня 2024 року                                                                                                    м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді секретар	Карпенко О.В., Сіренко Ю.В. Любченко Т.М.	

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Пушкарьова О.О. на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 08.07.2024 (повний текст складено 08.07.2024, суддя в суді першої інстанції Коцюбинська Ю.Д.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, 

в с т а н о в и в :

у квітні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь таку заборгованість:
- за договором позики №78548338 в розмірі 34800 грн.;
- за кредитним договором №24246-01/2023 в розмірі 35200 грн.;
- за кредитним договором №18238-02/2023 в розмірі 47400 грн.;
- за кредитним договором №07799-02/2023 в розмірі 11848,10 грн., а всього в загальному розмірі 129248,10 грн.
В обґрунтування вимог вказано на те, що позивач у справі набув права вимоги до боржників за укладеними договорами факторингу, у тому числі, і щодо відповідача  ОСОБА_1 на суму, заявлену до стягнення.
Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 08.07.2024 позов у справі задоволено з посиланням на обґрунтованість доводів позивача про набуття ним права вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості відповідача, яка ним погашена не була.

Представник відповідача адвокат Пушкарьов О.О. подав на вказане рішення суду 15.11.2024 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позову та відшкодувати витрати на правничу допомогу в сумі 40 000 грн.
В обґрунтування вказано на те, що кредитний договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений 24.01.2023, тобто після укладення 14.06.2021 договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», отже до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №78548338.
Скаржник зауважує, що між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Відповідачем укладено кредитний договір №24246-01/2023 від 20.01.2023, сума кредиту склала 8800,00 грн., строк – 25 днів. Пунктом 1.3. Договору встановлено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730,0% (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 2,00% (процентів) на добу, отже відсотки за користування кредитом становлять 4400,00 грн., а не 26400,00 грн., як вказав позивач.
Далі, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №78548338 від 24.01.2023, сума кредиту 10 000 грн., строк договору 30 днів, сума відсотків по кредиту 3000 грн., а не 24800 грн., як вказує позивач.
Між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Відповідачем укладено кредитний договір №18238-02/2023 від 12.02.2023, сума кредиту 12000,00 грн., строк кредитування 25 днів.
Пунктом 1.3 встановлено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,50% (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 2,50% (процентів) на добу, отже відсотки по кредиту складають 7500,00 грн., а не 35400,00 грн., як вказує позивач.
Між ТОВ «Аванс кредит» та Відповідачем укладено кредитний договір № 07799-02/2023 від 24.02.2023, строк кредиту 25 днів. 
Пунктом 1.3 договору встановлено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 726,35% (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 1,99% (процентів) на добу, отже відсотки по кредиту складають 2736,25 грн., а не 6348,00 грн., як вказує позивач.
Підстав нараховувати відсотки по кредиту після закінчення строку кредитування у позивача не було.
Позивачем не надано доказів підтвердження отримання відповідачем вказаних грошових коштів по жодному з чотирьох кредитних договорів.
Позивачем суду були надані лише витяги з реєстру боржників, а не весь реєстр, що не може доводити факт переходу до позивача прав вимоги до відповідача у справі, так як формування зазначених витягів залежить лише від власної волі позивача.
Відповідач вважає нарахування відсотків у сумі 92 948,00 грн. незаконним та заперечує проти їх стягнення, з огляду на наявність у нього статусу військовослужбовця з 10.05.2023.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти обґрунтованості доводів скаржника та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 20.01.2023 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (первісний кредитор) укладено договір про надання фінансового кредиту №242246-01/2023, згідно якого позичальник отримав фінансовий кредит в розмірі 8800 грн. та зобов`язався його повернути, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Разом із заявою відповідач 20.01.2023 підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних.
09.02.2023 між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (первісний кредитор) укладено договір про надання фінансового кредиту №18238-02/2023, згідно якого позичальник отримав фінансовий кредит в розмірі 12000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Разом з договором про надання фінансового кредиту відповідач 12.02.2023 підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних.
Відповідач неодноразово звертався із заявками на відстрочення виконання зобов`язання за договорами про надання фінансового кредиту №18238-02/2023 та №242246-01/2023, на підставі яких укладено додаткові угоди від 05.03.2023, 13.02.2023, 30.03.2023, 18.03.2023, 10.04.2023, 08.03.2023.
26.09.2023 між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір факторингу №26092023, у відповідності до умов якого передано за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі.
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №26092023 від 26.09.2023 відповідач має таку заборгованість:
- за кредитним договором №24246-01/2023 у розмірі 35200 грн.,
- за кредитним договором №18238-02/2023 в розмірі 47400,00 грн.
Отже, як стверджує позивач, відповідач має непогашену заборгованість перед ним за кредитними договорами №24246-01/2023 та №18238-02/2023 в загальному розмірі 82600 грн. 
Крім того, 24.02.2023 між відповідачем та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» укладено договір про надання споживчого кредиту №077998-02/2023, згідно якого позичальник отримала фінансовий кредит в розмірі 55000 грн. і зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором.
Разом з договором про надання споживчого кредиту відповідач 09.05.2023 підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних.
01.06.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Інвеструм Груп» (колишня назва – ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») укладено договір факторингу №1062023, у відповідності до умов якого передано за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі.
27.12.2023 між позивачем та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 27122023-1, у відповідності до умов якого передано за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі.
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 відповідач має заборгованість у розмірі 11848,10 грн., що підтверджується розрахунком, з яких 5500 грн. – за основною сумою боргу; 6348,10 грн. – за відсотками.
24.01.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78548338, згідно якого позичальник отримала позику в розмірі 10000 грн. строком на 30 днів (п.п.2.2. Договору). Згідно підпункту 2.3. Договору, процентна ставка базова - 2,5% в день; дата надання позики 24.01.2023; дата повернення позики 23.02.2023; знижена процентна ставка в день – 1% (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності); процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день - 2,70% (не застосовується в період карантину); пеня - 2,70% в день (не застосовується в період карантину); орієнтовна реальна річна процентна ставка – 2333,95 %; орієнтовна загальна вартість позики – 13000,00 грн.
Ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього Строку Позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між Позикодавцем та Позичальником додаткової угоди до Договору.
Пунктом 3 Договору визначено, що Позикодавець надає Позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у Додатку № 1, який є його невід`ємною частиною.
Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики (п.4 Договору).
Договір підписаний позивачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що свідчить про те, що позивач до моменту підписання Договору вивчила його та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору їй зрозумілі (п.5.3. Договору).
До Договору Позики позивач додав Додаток №1 – Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно якої дата видачі кредиту/дата платежу – з 24.01.2023-23.02.2023; кількість днів у розрахунковому періоді – 30; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період – 10000,00 грн.; проценти за користування кредитом – 3000,00 грн.; реальна річна процентна ставка – 2333,95 грн.; загальна вартість кредиту – 13000,00 грн.
14.06.2021 між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого передано за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі.
До договору факторингу №14/06/21 між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено ряд додаткових угод: №2 від 28.07.2021, №10 від 23.08.2023.
Згідно витягу з Реєстру боржників №9 від 14.06.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 34800 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором позики №78548338 від 24.01.2023 за період з 23.08.2023 по 29.02.2024, з яких 10000 грн. – за основною сумою боргу та 24800 грн. за відсотками.
Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів за договорами не виконує, що спричинило виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач, як новий кредитор, порушує питання у цій справі.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.
У відповідності до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За обставин цієї справи факт укладення кредитних договорів відповідачем сторонами не заперечується та не спростовується.
Позивач стверджує про те, що відповідач має заборгованість за договором №78548338 від 24.01.2023 по тілу кредиту 10 000 грн. та по відсоткам за кредитом 24 800 грн.
Однак за умовами вказаного договору (а.с.9-10) п.2.2 передбачено строк кредитування тривалістю 30 днів, базову відсоткову ставку 2,5% за день користування кредитом.
При цьому у п.6 договору від 24.01.2023 указано, що продовження строку його дії відбувається по результатам укладення додаткової угоди, яка до матеріалів справи долучена не була.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відтак апеляційний суд частково погоджується з аргументами скаржника про те, що вимоги позивача про стягнення за договором позики №78548338 від 24.01.2023 боргу по відсоткам за кредитом у сумі 24 800 грн. є необґрунтованими.
Заборгованість по відсоткам за кредитом у відповідача має складати 10 000 грн. * 2,5% * 30 = 7500 грн.
Одночасно апеляційний суд не погоджується з доводами скаржника стосовно необхідності обрахування відсотків по кредиту за зниженою ставкою 1%, яка згідно п.2.3 договору застосовується у відповідності до умов Програми лояльності, дотримання яких сторонами у справі не доводиться.
При цьому апеляційний суд враховує, що відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії кредитного договору або до моменту зміни сторонами строку повернення кредиту в повному обсязі згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, що відповідає правовому висновку ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.
Далі, позивач стверджує про те, що відповідач має заборгованість за договором від 20.01.2023 про надання фінансового кредиту №242246-01/2023 по тілу кредиту 8 800 грн. та по відсоткам за кредитом 26 400 грн.
За умовами вказаного договору (а.с.28-30) п.1.2 передбачено строк кредитування тривалістю 25 днів, базову відсоткову ставку 2% за день користування кредитом.
Додатковою угодою від 13.02.2023 (а.с.25) сторони погодили відстрочення виконання зобов`язань по договору від 20.01.2023 на 20 днів, призупинення нарахувань на строк дії відстрочення та визначили загальну суму боргу в розмірі 13200 грн., з яких 4400 грн. відсотки по кредиту.
Згідно додаткової угоди від 05.03.2023 (а.с.24) - відстрочення виконання зобов`язань по договору від 20.01.2023 на 20 днів, призупинення нарахувань на строк дії відстрочення та загальну суму боргу в розмірі 13200 грн., з яких 4400 грн. відсотки по кредиту.
Згідно додаткової угоди від 30.03.2023 (а.с.26) - відстрочення виконання зобов`язань по договору від 20.01.2023 на 20 днів до 18.04.2023, призупинення нарахувань на строк дії відстрочення та загальну суму боргу в розмірі 15400 грн., з яких 6600 грн. відсотки по кредиту та 8 800 грн. тіло кредиту.
Пунктом 2.4 за договором від 20.01.2023 про надання фінансового кредиту №242246-01/2023 передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом до дня його погашення, що спростовує аргументи скаржника про нарахування відсотків за цим кредитним договором поза межами строку кредитування.
Апеляційний суд враховує, що скаржник стверджує про те, що нарахування відсотків у справі є незаконним, з огляду на наявність у відповідача статусу військовослужбовця з 10.05.2023.
Такі доводи є частково вірними, адже в матеріалах справи на а.с.131 наявна довідка від 30.10.2024 про те, що молодший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу з 29.06.2023.
Доказів початку проходження військової служби відповідачем саме з 10.05.2023, як зазначено у апеляційній скарзі, матеріали справи не містять. Від 10.05.2023 згідно даних військового квитка відповідача на а.с.125 його визнано придатним за станом здоров`я до військової служби, що, однак, не означає її початок.
Відтак, борг відповідача по вказаному кредитному договору становить 8 800 грн. по тілу кредиту та 19 448 грн. по відсоткам за кредитом.
Так у додатковій угоді від 30.03.2023 (а.с.26) сторони погодили, що станом на 18.04.2023 (дата до якої було відстрочено виконання зобов`язань по кредиту) відсотки по кредиту склали 6600 грн. 
З 18.04.2023 і до початку проходження відповідачем військової служби 29.06.2023 пройшло 73 днів за які відсотки склали 73 дні * 8 800 * 2% = 12 848 грн.
Апеляційний суд враховує, що частиною 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Отже на період проходження позичальником військової служби відсотки за кредитом нараховані бути не можуть.
Таким чином заперечення скаржника стосовно суми боргу по кредитному договору від 20.01.2023 знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Позивач стверджує про те, що відповідач має заборгованість за кредитним договором №18238-02/2023 від 12.02.2023 по тілу кредиту в сумі 12 000 грн. та по відсоткам у сумі 35400 грн.
Указаним договором (а.с.37-39) у п.1.1 сторони погодили суму кредиту 12 000 грн., відсотки по кредиту 2,5% на добу (п.1.3), строк кредитування 25 днів (п.1.2).
Пунктом 2.4 за договором від 12.02.2023 передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом до дня його погашення, що спростовує аргументи скаржника про нарахування відсотків за цим кредитним договором поза межами строку кредитування.
Додатковими угодами від 08.03.2023, 18.03.2024, 30.03.2023, 10.04.2023 (а.с.32-35) сторони погодили відстрочення виконання зобов`язань з призупиненням нарахувань на період такого відстрочення за кредитним договором від 12.02.2023 до 29.04.2023 та на вказану дату визначили борг по відсоткам за кредитом у сумі 8400 грн. та 12 000 грн. по тілу кредиту.
Отже, враховуючи початок проходження відповідачем військової служби 29.06.2023, його заборгованість по тілу кредиту за договором від 12.02.2023 склала 12 000 грн. та по відсоткам 62 дні (з 29.04.2023 по 29.06.2023) * 12 000 * 2,5% + 8 400 = 27 000 грн.
Таким чином заперечення скаржника стосовно суми боргу по кредитному договору від 12.02.2023 знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Позивач стверджує про те, що відповідач має заборгованість за кредитним договором № 07799-02/2023 від 24.02.2023 по тілу кредиту в сумі 5 500 грн. та по відсоткам у сумі 6348,10 грн.
Указаним договором (а.с.48-50) у п.1.1 сторони погодили суму кредиту 5 500 грн., відсотки по кредиту 1,99 % на добу (п.1.3), строк кредитування 25 днів (п.1.2).
Пунктом 2.4 за договором від 24.02.2023 про надання фінансового кредиту передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом до дня його погашення, що спростовує аргументи скаржника про нарахування відсотків за цим кредитним договором поза межами строку кредитування.
Додатковими угодами від 20.03.2023, 10.04.2024 (а.с.45-46) сторони погодили відстрочення виконання зобов`язань з призупиненням нарахувань на період такого відстрочення за кредитним договором від 24.02.2023 до 29.04.2023 та на вказану дату визначили борг по відсоткам за кредитом у сумі 2845,70 грн. та 5 500 грн. по тілу кредиту.
Отже, враховуючи початок проходження відповідачем військової служби 29.06.2023, його заборгованість по тілу кредиту за договором від 24.02.2023 та по відсоткам знайшла своє підтвердження при апеляційному перегляді справи.
Одночасно апеляційний суд відхиляє посилання скаржника у справі на те, що кредитний договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений 24.01.2023, тобто після укладення 14.06.2021 договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», отже до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №78548338, з урахуванням такого.
Так наданий договір факторингу (а.с.12-15) є рамковою угодою та підтверджує згоду його сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, зокрема, з 14.06.2021 по 23.08.2023 з урахуванням укладених додаткових угод.
Тобто приписи відповідного договору факторингу діють не лише під час його укладення, а й протягом усього періоду строку дії таких правочинів. Відтак, права вимоги за кредитними договорами, які було укладено пізніше, ніж відповідний договір факторингу, можуть бути відступлені у порядку, визначеному таким договором факторингу у спосіб укладення додаткових угод до нього під час троку їх дії, що й мало місце у даній справі, та не заперечується сторонами.
Апеляційний суд констатує, що відповідний договір факторингу, внаслідок укладення якого позивач набув права вимоги до відповідача у справі, є чинними та перед судом заінтересованими особами питання про визнання його недійсними не порушувалося.
Апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що позивачем не надано доказів підтвердження отримання відповідачем вказаних грошових коштів по жодному з чотирьох кредитних договорів, оскільки відповідні правовідносини позичальником визнаються, що підтверджується його звернення до кредиторів з пропозицією продовжити строк виконання зобов`язань по договору, про що вказано вище по тексту цієї постанови апеляційного суду.
Не можна погодитися з аргументами скаржника і про те, що позивачем суду були надані лише витяги з реєстру боржників, а не весь реєстр, оскільки такі витяги стосуються саме прав та обов`язків сторін у справі, а надання інших даних з таких реєстрів стосовно інших осіб, включених до них, не є необхідним для встановлення фактичних обставин у цій справі з предметом доказування наявності кредитної заборгованості саме у відповідача.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 08.07.2024 у даній справі слід змінити в частині визначення суми кредитного боргу, що стягується з відповідача на користь позивача, та скасувати в частині розподілу судових витрат у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
По результатам апеляційного перегляду справи сума кредитного боргу, що стягується з відповідача на користь позивача, має бути визначена таким чином:
- за договором №78548338 від 24.01.2023 по тілу кредиту 10 000 грн. та по відсоткам за кредитом 7500 грн.;
- за договором від 20.01.2023 про надання фінансового кредиту №242246-01/2023 по тілу кредиту 8 800 грн. та по відсоткам за кредитом 19 448 грн.;
- за кредитним договором №18238-02/2023 від 12.02.2023 по тілу кредиту в сумі 12 000 грн. та по відсоткам у сумі 27 000 грн.;
- за кредитним договором № 07799-02/2023 від 24.02.2023 по тілу кредиту в сумі 5 500 грн. та по відсоткам у сумі 6348,10 грн.
Загальний розмір кредитної заборгованості відповідача, яка стягується за судовим рішенням у цій справі, складає 96 596,10 грн.
На підставі ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частки позовних вимог – 75%, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2271 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи, та з позивача на користь відповідача пропорційно до відхиленої частки позовних вимог – 25%, слід стягнути 1135,50 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи. Після взаємозаліку стягнутих сум остаточно з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 1135,50 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Надаючи оцінку вимогам відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу в апеляційному суді у сумі 40 000,00 грн., апеляційний суд враховує таке.
Згідно договору №11-11-24/2 від 11.11.2024, укладеного між адвокатом Пушкарьовим О.О. та відповідачем ОСОБА_1 , останньому надавалася у даній справі правнича допомога.
За детальним описом робіт від 15.11.2024 правнича допомога адвоката полягала в наданні усної консультації тривалістю 2 години на суму 4 000 грн. та підготовка та подання до суду апеляційної скарги тривалістю 48 годин на суму 36 000 грн.
Так частинами 1 та 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.  До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такі правові висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.
Враховуючи обсяг правничої допомоги відповідачу при розгляді цієї справи апеляційним судом, яка полягала у складанні та подачі апеляційної скарги, а також те, що твердження про складання апеляційної скарги у справі кваліфікованим професійним адвокатом протягом 48 годин є нелогічним та необґрунтованим, як непропорційно тривале, враховуючи предмет спору та складність справи, апеляційний суд вважає, що сума витрат відповідача на правничу допомогу адвоката має складати 10 000 грн., що відповідає засадам співмірності зі складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг, а також критеріям розумності та справедливості.
Отже пропорційно до відхиленої частки позову 25% з позивача на користь відповідача слід стягнути 2 500 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді справи.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – задовольнити частково.
Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 08.07.2024 у даній цивільній справі – змінити в частині визначення суми кредитного боргу, що стягується з відповідача на користь позивача, та скасувати в частині розподілу судових витрат.
Визначити суму кредитного боргу, що стягується з відповідача на користь позивача, таким чином:
- за договором №78548338 від 24.01.2023 по тілу кредиту 10 000 грн. та по відсоткам за кредитом 7500 грн.;
- за договором від 20.01.2023 про надання фінансового кредиту №242246-01/2023 по тілу кредиту 8 800 грн. та по відсоткам за кредитом 19 448 грн.;
- за кредитним договором №18238-02/2023 від 12.02.2023 по тілу кредиту в сумі 12 000 грн. та по відсоткам у сумі 27 000 грн.;
- за кредитним договором № 07799-02/2023 від 24.02.2023 по тілу кредиту в сумі 5 500 грн. та по відсоткам у сумі 6348,10 грн.
Загальний розмір кредитної заборгованості відповідача, яка стягується за судовим рішенням у цій справі на користь позивача, визначити в сумі 96 596,10 грн.
У решті рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 08.07.2024 у даній цивільній справі – залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1135,50 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 2 500 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді справи.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 10.12.2024.

Суддя-доповідач                 

Судді