ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" грудня 2024 р.           Справа№ 910/4045/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Скрипки  І.М.
суддів:            Гончарова С.А. 
          Яковлєва М.Л. 
 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи      апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 
у справі №910/4045/24 (суддя Балац С.)
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "БИЛАЙН"
до   Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"
про стягнення 156 800,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "БИЛАЙН" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" про   стягнення 156 800,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не здійснено на користь позивача виплати суми страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за якою було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який належить позивачу.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі №910/4045/24 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" (Україна, 04050, м. Київ, вулиця Глибочицька, будинок 44, ідентифікаційний код: 24175269) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БИЛАЙН" (Україна, 03061, м. Київ, проспект Відрадний, будинок 95, ідентифікаційний код: 31243577) страхове відшкодування в сумі 156 800 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апелянт вважає рішення необґрунтованим, таким, що не відповідає обставинам справи та прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, без врахування висновків Верховного Суду у аналогічних правовідносинах.
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного:
- суд не взяв до уваги порядок розрахунку страхового відшкодування відповідно до ст.30 Закону України  «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності  власників наземних транспортних засобів» та не врахував необхідність настання вини як підстави для виплати страхового відшкодування;
- у відповідача відсутній обов`язок виплатити страхове відшкодування, оскільки відповідно до ст.6 Закону обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування є наявність вини страхувальника у вчиненні ДТП, та така особа (страхувальник) має бути ідентифікований, або довести, що внаслідок настання ДТП, між страховиком та потерпілою особою виникли договірні правовідносини;
- станом на дату розгляду справи судом, особа винна у вчиненні ДТП не встановлена та її не притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення ДТП;
- вважає, що страховий випадок не настав, а вимоги позивача задоволенню не підлягають;
- позивачем не враховано вимоги ст.30 Закону та не визначено суму страхового відшкодування на підставі ст. 30 Закону (ринкова вартість транспортного засобу як до ДТП, так і після ДТП).
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення залишити без змін, посилаючись на не спростування відповідачем розміру завданих збитків, розміру відповідальності страховика, не надання жодних альтернативних звітів. 
Одночасно позивачем до відзиву на апеляційну скаргу було долучено копію звіту №14-D/15/71 від 04.12.2022 про визначення вартості залишків.
В обґрунтування клопотання про долучення нового доказу, позивачем зазначено про те, що даний звіт з невідомих технічних причин системою Електронного суду не було долучено до позовної заяви.
Оскільки справа розглядалася без повідомлення сторін, а відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, про даний факт стало відомо лише на стадії апеляційного розгляду, тому  просив прийняти в якості доказу Звіт № 14-D/15/71 від 04.12.2022.
Відповідачем заперечень щодо вказаного клопотання суду апеляційної інстанції подано не було.
З огляду на викладене, виходячи з обставин справи та доводів апеляційної скраги в їх сукупності, колегією суддів задоволено заявлене представником позивача клопотання про долучення копії звіту №14-D/15/71 від 04.12.2022 про визначення вартості залишків автомобіля позивача.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024    у справі №910/4045/24, ухвалено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024    у справі №910/4045/24 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , позивач є власником транспортного засобу "MERCEDES-BENZ ACTROS 1844" із державним знаком НОМЕР_2 (далі - транспортний засіб позивача).
22.10.2022 о 16:15 на А/Д м-01, 24 км. + 650 м. в напрямку м. Києва відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу позивача та транспортного засобу "IVECO" із державним знаком НОМЕР_3 (далі - ДТП), про що складено схему місця ДТП.
Особа, яка керувала транспортним засобом "IVECO" із державним знаком НОМЕР_3  та порушила правила дорожнього руху, зникла з місця ДТП.
Внаслідок зазначеного вище ДТП транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження.
У відповідності до звіту №59/D/11/78 від 04.12.2022, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача перевищує його ринкову вартість.
Відповідно до відкритих джерел МТСБУ, станом на момент виникнення ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "IVECO" із державним знаком НОМЕР_3  застрахована відповідачем відповідно до полісу № 211266418.
Листом від 20.03.2024 №9-03/10913 МТСБУ повідомило, що за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 211266418 страхова сума за шкоду майну становить 160 000,00 грн., франшиза становить 3 200,00 грн. (далі - Договір обов`язкового страхування).
У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За змістом ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов`язання страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування від 12.12.2023 № б/н, на яку отримав відмову відповідача від 19.12.2023 №220000644846-10 з мотивів відсутності постанови про притягнення винної в ДТП особи до відповідальності.
Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 156 800,00 грн. (160 000,00 грн. - 3 200,00 грн. франшиза).
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного відповідачем в апеляційній скарзі
Згідно з частиною першою   статті 270 ГПК України   в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У відповідності до   ст. 129 Конституції України   та ч. 1   ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду, яке переглядається, підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Цивільно-правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу «Iveco», реєстраційний № НОМЕР_3 , на момент вищевказаної пригоди була застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 211266418 у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
10.11.2022 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було повідомлено про настання страхового випадку. В цей же день страховику було надано заяву про страхове відшкодування та інші визначені законодавством документи, необхідні для прийняття страховиком рішення.
Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортний засіб «Mercedes-Benz Actros 1844», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Билайн» згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 від 16.06.2022, отримав значні механічні пошкодження.
Відповідно до Звіту №59-D/11/78 від 04.12.2022 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes-Benz Actros 1844», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає1 794 743,47 грн., при його вартості 763 800 грн. 
Відповідно до Звіту № 14-D/15/71 від 04.12.2022 ринкова вартість пошкодженого ТЗ складає 46 008,31 грн.
Відповідно до листа МТСБУ від 20.03.2024 поліс № 211266418 передбачає страхову суму за шкоду завдану майну у розмірі 160 000 грн., франшиза 3200 грн.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
В порушення зазначених вимог Закону відповідачем не проведено виплату страхового відшкодування позивачу.
Відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування мотивована відсутністю постанови про притягнення до відповідальності водія транспортного засобу «Iveco», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зник з місця ДТП.
Разом з цим, чинне законодавство не містить положень щодо відмови у страховій виплаті у випадку залишення водієм місця ДТП.
12.12.2023 представник позивача звернувся до відповідача з заявою про прийняття рішення у справі щодо зазначеної ДТП, до якої було долучено копію Висновку судового експерта №106 від 27.11.2023, відповідно до якого вищевказана ДТП сталася з вини водія застрахованого транспортного засобу «Iveco», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який порушив вимоги п.п. 10.1., 10.3. Правил дорожнього руху.
Відповідачем листом від 19.12.2023 надано відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування, з огляду на відсутність постанови суду про притягнення водія до відповідальності.
Оскільки чинне законодавство не містить положень щодо можливості нездійснення страхової виплати у випадку залишення водієм місця ДТП та такої підстави як відсутність постанови суду про притягнення водія до відповідальності, а виключний перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування передбачено ст. 37.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування не узгоджується з положеннями чинного Закону.
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну, а відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не означає відсутність вини для цілей її притягнення до цивільно-правової відповідальності, з огляду на наявність у матеріалах справи інших доказів, які свідчать про винні дії останнього. 
Крім того, у деліктних правовідносин суд має повноваження самостійно встановити протиправність дій заподіювача шкоди.
Отже, цивільно-правова відповідальність застрахованої особи (а відтак і страховика) настає незалежно від наявності рішення суду про притягнення до адміністративної/кримінальної відповідальності за порушення ПДР та скоєння ДТП.
Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля була застрахована відповідачем, а автомобіль не був викрадений, доказів протилежного матеріали справи не містять, страховику (відповідачу) були надані докази настання страхового випадку та вини водія автомобіля, власником якого була застрахована цивільно-правова відповідність по забезпеченому транспортному засобу - схема місця ДТП, висновок експерта; відмова відповідача у здійсненні страхового відшкодування, яка мотивована відсутністю постанови суду щодо винної особи, суперечить положенням ст.37  Закону.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Наявність вини даної нормою прямо не передбачена.
Відповідач вважає, що обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування є наявність вини Страхувальника та така особа має бути ідентифікована, без інформації про особу неможливо стверджувати про настання його цивільної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів справи, вина водія, який залишив місце ДТП, підтверджується схемою місця ДТП, висновком судового експерта №106 від 27.11.2023, а наявність постанови суду по справі про адміністративне правопорушення чи вироку у кримінальній справі не має для суду вирішального значення та не може бути єдиним доказом вини для цілей притягнення для цивільно-правової відповідальності.
Матеріали справи не містять доказів проведення страховиком (відповідачем) власного розслідування страхового випадку, таких як подання запитів та отримання інформації від поліції щодо розшуку водія (винуватця ДТП), від страхувальника щодо можливого викрадення ТЗ, щодо особи, якій було доручено керувати застрахованим ТЗ тощо. 
Відповідно до Звіту №59-D/11/78 від 04.12.2022 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes-Benz Actros 1844», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 1 794 743,47 грн., при його вартості 763 800 грн.
Таким чином, вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує його ринкову вартість, у зв`язку з чим, ТЗ визнається фізично знищеним, а тому відповідачем правильно зазначено про порядок здійснення розрахунку розміру страхового відшкодування.
Так, відповідно до ст. 30 Закону
30.1. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
30.2. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до Звіту №59-D/11/78 від 04.12.2022 вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу «Mercedes-Benz Actros 1844», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 1 794 743,47 грн., при його вартості 763 800 грн.
Згідно  дослідницької частини даного Звіту, вартість залишків (ТЗ в пошкодженому стані) не перевищує 50 000 грн.
          Відповідно обсяг відповідальності страховика обмежено лімітом відповідальності по полісу страхування.
Разом з цим, згідно Звіту № 14-D/15/71 від 04.12.2022 ринкова вартість пошкодженого ТЗ складає 46 008,31 грн,тому різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди складає 763 800 грн. - 46 008,31 грн., що становить 717 791,69 грн., що в свою чергу значно перевищує ліміт відповідальності страховика.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з наступного.
Відповідно до висновку судового експерта від 27.11.2023 № 106 за результатами автотехнічного експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля позивача та "IVECO" із державним знаком НОМЕР_3 - в заданій дорожній ситуації невідповідність вимогам п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху водієм автомобіля "IVECO TECTOR ML80E18P" д.н.з. НОМЕР_3 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Листом від 27.06.2023 № 1720з/125/1401-2023 ГУ НПУ у м. Києві повідомило про те, що відповідно до відомостей, зазначених в запиті та інформації у базі даних Інформаційного порталу НПУ, в період з 22.10.2022 по 22.06.2023 звернення до ГУ НПУ у м. Києві щодо викрадення транспортного засобу "IVECO", д.н.з. НОМЕР_3 не надходили та не зареєстровані.
Листом від 31.01.2023 № 131аз/41/11/5/02-2023 Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Києві повідомив про те, що матеріали ДТП перебувають на розгляді у працівників відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП, якими вживаються усі необхідні заходи щодо встановлення та розшуку водія, проте станом на 27.01.2023 особу, яка була причетна до пригоди та зникла з місця ДТП не встановлено.
Листом від 31.01.2023 №131аз/41/11/5/02-2023 Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Києві повідомив про те, що станом на 11.05.2023 розшукові заходи позитивного результату не дали, перевірка в даному напрямку продовжується.
За правильними висновками суду, позивачем на підтвердження обставини наявності фактичної вини особи, яка керувала транспортним засобом "IVECO" із державним номерним знаком НОМЕР_3 , порушила правила дорожнього руху та зникла з місця ДТП, подано до суду саме таку кількість доказів, яка переважує доводи відповідача про таку обставину, відповідачем не спростовано розмір завданого збитку, розмір відповідальності страховика, не надано жодних альтернативних звітів, з огляду на що прийнято правильне по суті рішення про стягнення з відповідача 156 800 грн. (160 000 грн ліміт відповідальності по полісу - 3200 грн франшиза).
З огляду на викладене, доводи апелянта (відповідача), викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1   ст. 74 ГПК України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1   ст. 77 ГПК України   обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.                                                            
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
Статтею 276 ГПК України   встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про задоволення позову.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі     ст.129 ГПК України     покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі №910/4045/24 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі №910/4045/24 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП".
4. Матеріали справи №910/4045/24 повернути до Господарського      суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3    ст.287 ГПК України.
           
Головуючий суддя                                                            І.М. Скрипка 

Судді                                                                                С.А. Гончаров

                                                                                М.Л. Яковлєв