Справа № 170/183/24 	Головуючий у 1 інстанції: Матвійчук С. П. 	
Провадження № 22-ц/802/986/24  	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
07 листопада 2024 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Федонюк С. Ю., Шевчук Л. Я., 
з участю секретаря судового засідання - Губарик К. А.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
представника відповідачів - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на рішення Шацького районного суду Волинської області від 07 серпня 2024 року
                                          В С Т А Н О В И В:
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , який на день своєї смерті був зареєстрований у с. Мельники Ковельського району Волинської області. Після смерті спадкодавця ОСОБА_6 до складу спадщини увійшли: 1/2 частка житлового будинку та господарських споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки для будівництва та обслуговування будинку, господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за зазначеною адресою.
Позивач зазначав, що за життя ОСОБА_6 заповіту не склав. Спадкоємцем третьої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є він - позивач по справі ОСОБА_1 , як двоюрідний брат, який спадкує за правом представлення, оскільки його батько ОСОБА_7 , який є дядьком ОСОБА_6 , помер ще за життя спадкодавця. Спадкоємцями п`ятої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , є відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
На час відкриття спадщини він не проживав постійно із спадкодавцем, а тому як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, він повинен був подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Однак, протягом визначеного строку заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 він нотаріусу не подав, бо вважав, що відсутнє спадкове майно після смерті спадкодавця, оскільки ще за життя останнього брат дружини спадкодавця - ОСОБА_8 оформив право власності на себе на житловий будинок. ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_6 привів у лад будинок та двір.
Позивач також вказував, що на початку лютого 2024 року до нього прийшов ОСОБА_8 із запитанням чи оформив він спадкові права на 1/2 частку вказаного житлового будинку. Позивач вважав, що оскільки йому відомо про належність будинку ОСОБА_8 , то відповідно він нічого не оформляв. Проте, ОСОБА_8 повідомив, що йому належить лише 1/2 частка житлового будинку, а іншу 1/2 частку позивач може оформити на себе, як спадкоємець третьої черги.
Зважаючи на це, у лютому 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Капляр М. В. з метою оформлення права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 . Однак, нотаріус йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, яку мотивувала тим, що він пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та роз`яснила йому право звернутися до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд визначити йому додатковий строк три місяці для подання до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Капляр М. В. заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 07 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визначено ОСОБА_1 додатковий строк три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Строк визначено рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.
Додатковим рішенням Шацького районного суду Волинської області від 20 серпня 2024 року вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові ОСОБА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення правильним по суті та справедливим, просила вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, а також представника відповідачів, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду належить скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові, виходячи з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25 жовтня 2022 року Шацькою селищною радою (а.с.6). На день своєї смерті спадкодавець був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім спадкодавця за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований, що підтверджується листом №1934/04-46/2-22 від 22 грудня 2022 року секретаря Шацької селищної ради Б.Тимошука (а.с.46 зворот).
За життя ОСОБА_6 заповіту не склав. Після його смерті до складу спадщини увійшла, зокрема, 1/2 частка житлового будинку та господарських споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 35/2022.
Спадкоємцем третьої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його двоюрідний брат - позивач по справі ОСОБА_1 , який спадкує за правом представлення, оскільки його батько ОСОБА_7 , який є дядьком ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ще за життя спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_2 , виданим 25 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області.
Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 08 грудня 2015 року за ОСОБА_8 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі по справі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є спадкоємцями п`ятої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 та подали відповідні заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом приватному нотаріусу Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Капляр М. В.
У вказаних заявах відповідачі зазначили, що у спадкодавця ОСОБА_6 є інші спадкоємці за законом: двоюрідні сестри ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та двоюрідні брати ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Позивач ОСОБА_1 у заявах не вказаний.
Судом також встановлено, що 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Капляр М. В. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 . Проте, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Капляр М. В. № 30/02-31 від 23 лютого 2024 року. Свою відмову нотаріус мотивував тим, що позивач протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 . Крім того, позивач не надав доказів родинних відносин між ним та спадкодавцем.
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 свої вимоги мотивував тим, що поважною причиною пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини є та обставина, що йому не було відомо про наявність спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не був обізнаний про наявність спадкового майна після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , а пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Суд також вважав, що право позивача на отримання спадщини підлягає захисту, оскільки він є особою похилого віку, а в Україні введено воєнний стан. Водночас на думку суду відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених у справі обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном.
Однак, з такими висновками суду погодитись не можна.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 15 ЦК України, ч.1 ст. 16 ЦК України).
Отже, судовому захисту підлягають лише порушене, невизнане або оспорюване право особи, а також її законний інтерес.
Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
До такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17.   
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
При цьому не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування у депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця.
Водночас, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
У справі, що переглядається, апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був обізнаний про смерть спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, у визначений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Поважну причину пропуску вказаного строку позивач вказував, що йому не було відомо про наявність спадкового майна після смерті спадкодавця. Однак, наведена причина не пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Суд першої інстанції визначаючи позивачу додатковий строк для прийняття спадщини наведених правових норм та практики Верховного Суду не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позову у цій справі. Ураховуючи, що у позивача як спадкоємця перешкод для подання заяви про прийняття спадщини не було та останній не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про наявність спадкового майна, тому у розглядуваному випадку відсутні правові підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення суду з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України, його належить скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові ОСОБА_1 . 
У зв`язку із скасуванням оскаржуваного рішення суду додаткове рішення суду, яким вирішено питання про розподіл судових витрат, також підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
                                                    У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_3 задовольнити.
Рішення Шацького районного суду Волинської області від 07 серпня 2024 року та додаткове рішення Шацького районного суду Волинської області від 20 серпня 2024 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя
Судді: