ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 757/32818/22-ц
провадження № 61-6776св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - Міністерство фінансів України, 
треті особи: Міністерство енергетики України, Новгородківська селищна рада Кіровоградської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року, прийняту у складі колегії суддів: Письменного О. А., Голованя А. М., Дуковського О. Л., та касаційну скаргу Міністерства фінансів України на постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року, прийняту у складі колегії суддів: Письменного О. А., Голованя А. М., Дуковського О. Л.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Міністерства фінансів України, треті особи: Міністерство енергетики України, Новгородківська селищна рада Кіровоградської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України»), про скасування державної реєстрації.
 
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на підставі ордера на службове житлове приміщення, виданого на підставі протоколу від 31 жовтня 1995 року № 2, отримав службове житло за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він прописаний з 06 лютого 1998 року. 
На час отримання зазначеного ордера ОСОБА_1 мав такий склад сім`ї: дружина ОСОБА_2 ; син ОСОБА_3 ; син ОСОБА_4 . Всі члени сім`ї ОСОБА_1 були прописані за вказаною адресою. 
Після досягнення повноліття сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змінили місце проживання та адресу реєстрації. 
Рішенням Новгородківської селищної ради Кіровоградської області від 27 квітня 2016 року № 79 з будинку АДРЕСА_2 знято статус «службове житло» та передано до комунальної власності. 
Квартиру АДРЕСА_3 закріплено за  ОСОБА_1 . 
Рішенням виконавчого комітету Новгородківської селищної ради від 23 вересня 2021 року № 129 надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення, підготовку та оформлення документів на приватизацію квартири комунальної власності - квартири АДРЕСА_3 .
Рішенням виконавчого комітету Новгородківської селищної ради від 27 січня 2022 року № 12 заяву ОСОБА_1 щодо приватизації вказаної квартири, в якій він мешкає, задоволено та передано її у спільну сумісну приватну власність з  ОСОБА_2 
31 січня 2022 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія  НОМЕР_1 , відповідно до якого квартира АДРЕСА_3 належить їм на праві спільної сумісної приватної власності.
З метою державної реєстрації права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 звернулися до державного реєстратора та отримали відмову у вчиненні реєстраційних дій через реєстрацію права власності на зазначене майно за Міністерством фінансів України, яка проведена на підставі договору про передачу на праві господарського відання державного майна, що перебуває у державній власності та використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, серія та номер 13010-05/197, виданого 21 листопада 2019 року Міністерством фінансів України.
Право власності зареєстровано за № 37416200 від 15 липня 2020 року державним реєстратором Смалиус В. В. на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 1087. Підставою внесення запису про реєстрацію стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53233170 від 21 липня 2020 року. 
Під час проведення реєстраційних дій державним реєстратором не зазначено про наявність документів, які підтверджують власність держави на вказане нерухоме майно, а тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають, що реєстрація права власності на зазначене нерухоме майно за державою в особі Міністерства фінансів України є незаконною.
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд скасувати державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 , зареєстровану за № 37416200 від 15 липня 2020 року державним реєстратором Смалиус В. В. на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 1087-р від 15 листопада 2019 року та державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53233170 від 21 липня 2020 року, зареєстровану державним реєстратором Смалиус В. В.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2023 року, ухваленим у складі судді Добрострой О. С., у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що спірний житловий будинок є частиною об`єкта трубопровідного транспорту та входить до складу об`єктів магістральних газопроводів, розташованих в межах охоронної зони, належить ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на праві господарського відання, і держава як законний власник державного майна                            не надавала згоди на його передачу до житлового фонду.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.
Скасовано державну реєстрацію об`єкта нерухомої власності - квартири  АДРЕСА_3 , зареєстровану за № 37416200 від 15 липня 2020 року державним реєстратором Смалиус В. В. на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 1087-р та державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53233170 від 21 липня 2020 року, зареєстровану державним реєстратором Смалиус В. В.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив із того, що суд першої інстанції зазначив про те, що 01 січня 2020 року спірне майно закріплено за ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на праві повного господарського відання, який не наділений правами щодо його відчуження чи передачі третім особам. Однак апеляційний суд вважав, що суд першої інстанції не надав оцінку правомірності і обґрунтованості таких дій, оскільки не врахував, що рішенням Новгородківської селищної ради від 27 квітня 2016 року № 79 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було знято статус «службового приміщення» та надано згоду на прийняття його у комунальну власність територіальної громади селища Новгородка.
 
Таке рішення було прийнято на підставі клопотання Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз») про зняття статусу службового приміщення з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та статті 30 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 листопада 1995 року № 891.
Отже, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не відноситься до частини об`єкта трубопровідного транспорту, не входить до складу об`єктів магістральних газопроводів, розташованих в межах охоронної зони, не належить ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на праві господарського відання, та, відповідно, не належить до об`єктів державного майна.
Висновки суду першої інстанції про те, що держава як законний власник державного майна згоди на передачу спірного будинку до житлового фонду не надавала, спростовуються матеріалами справи, зокрема, відповідними клопотаннями ПАТ «Укртрансгаз» до Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області.
За таких обставин висновки суду першої інстанції про належність спірного житлового будинку ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на праві господарського відання є необґрунтованими, такими, що не відповідають обставинам справи, тому наявні підстави для задоволення позову.
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх доводів
 
У травні 2024 року ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просило скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що на балансі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» обліковується як державне майно житловий будинок, а саме будинок на літ. (В, Д - сарай, Б1, В1 - погріб, Г - гараж), розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Цей будинок зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за державою Україна в особі Міністерства фінансів України, номер запису про право власності 37416200, дата державної реєстрації - 15 липня 2020 року, та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на праві господарського відання за ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», номер запису про інше речове право 37416225, дата державної реєстрації - 15 липня 2020 року.
Отже, спірний житловий будинок 01 січня 2020 року переданий ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на підставі акта приймання-передачі, відповідно до умов договору від 21 листопада 2019 року № 13010-05/197 про передачу на праві господарського відання державного майна, що перебуває в державній власності та використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами. Умови цього договору, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 942 «Деякі питання управління майном, що перебуває в державній власності та використовується для забезпечення транспортування природного газу магістральними газопроводами». 
Таким чином, реєстрація в Державному реєстрі речових прав зазначеного житлового будинку як державного майна здійснена у 2020 році за Міністерством фінансів України та зареєстровано інше речове право (право господарського відання) за ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».
Також суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 5 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3041-VI «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» спірний житловий будинок є частиною об`єкта трубопровідного транспорту, тобто стратегічним об`єктом, що стосується національної безпеки держави, та не може бути відчужений, переданий у комунальну власність. 
 
Підставою касаційного оскарження постанови Кропивницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема суд застосовав норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 701/645/20 (провадження № 61-4378св21).
 
У травні 2024 року Міністерство фінансів України через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просило скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга Міністерство фінансів України мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що 21 листопада 2019 року між Міністерством фінансів України (уповноважений орган управління державним майном газотранспортної системи, яке не підлягає приватизації) та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» укладено договір № 13010-05/197, відповідно до якого власник (держава Україна в особі уповноваженого органу) передає користувачу (ТОВ «Оператор газотранспортної системи України») з метою здійснення користувачем функцій оператора газотранспортної системи згідно із Законом України «Про ринок природного газу» та Директиви 2009/73/ЄС майно на праві господарського відання строком на 15 років без права відчужувати майно і без права передавати всі або частину своїх прав чи право вимоги за цим договором будь-якій третій особі.
На виконання плану заходів 01 січня 2020 року між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі - АТ «Укртрансгаз») та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» укладений акт приймання-передачі, відповідно до якого ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» було передано державне майно, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, до переліку цього майна входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Підставою касаційного оскарження постанови Кропивницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема суд застосовав норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2023 року у справі № 707/1884/21 (провадження № 61-2935св23).
 
Відзиви на касаційні скарги не надходили.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства фінансів України у справі.
 
У травні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2024 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням виконавчого комітету Новгородківської районної ради народних депутатів від 09 червня 1995 року № 85 житловий будинок операторів Новгородківської автоматизованої газорозподільчої станції, що знаходиться на  АДРЕСА_2 включено до числа службових (т. 1, а. с. 22).
 
ОСОБА_1 , як оператор газорозподільних систем, на підставі ордера на службове житлове приміщення, виданого на підставі протоколу від 31 жовтня 1995 року № 2, отримав службове житло за адресою: АДРЕСА_1 , зі складом сім`ї: дружина ОСОБА_2 ; син ОСОБА_3 ; син ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 20, 21).
 
Відповідно до домової книги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06 лютого 1998 року зареєстровані в квартирі АДРЕСА_3 (т. 1, а. с. 16-19).
 
Згідно зі свідоцтвом про право власності від 13 грудня 2007 року № 62, виданим на підставі рішення виконкому Новгородківської селищної ради від 27 вересня 2007 року № 217, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на  АДРЕСА_2 , належить державі в особі Верховної Ради та перебуває у повному господарському віданні Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (т. 2, а. с. 91).
 
Рішенням Новгородківської селищної ради Кіровоградської області від 27 квітня 2016 року № 79 з житлового будинку на АДРЕСА_2 знято статус «службового приміщення».
Надано згоду на прийняття в комунальну власність територіальної громади селища Новгородка - житловий будинок (будинок операторів газорозподільних систем)                   2-х поверховий, 2-х квартирний), загальною площею 249,8 кв. м, житловою площею 138,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ПАТ «Укртрансгаз» філія Управління магістральних газопроводів Черкаситрансгаз» Олександрівське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів», на підставі свідоцтва про право власності від 13 грудня 2007 року № 62, виданого виконавчим комітетом Новгородківської селищної ради, Новгородківського району Кіровоградської області та приватизований, згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» Дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національною компанією «Нафтогаз України» в серпні 2008 року.
Закріплено житловий об`єкт - квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 та членами його родини (т. 1, а. с. 39, 40).
 
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 червня 2017 року № 90354415 право власності на житловий будинок на АДРЕСА_2 зареєстровано 20 червня 2017 року, номер запису про право власності 21064440, за Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, форма власності - державна, правовий режим майна - право господарського відання, підстава для виникнення права власності свідоцтво про право власності від 13 грудня 2007 року № 62                         (т. 2, а. с. 92). 
 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22 червня 2017 року № 90354031, на час проведення державної реєстрації об`єкта нерухомого майна на АДРЕСА_2 відомості у реєстрі щодо прав власності на зазначене нерухоме майно були відсутні (т. 2, а. с. 90).
 
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 1087-р «Про визначення уповноваженого органу управління державним майном газотранспортної системи, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами» визначено Міністерство фінансів України уповноваженим органом управління державним майном газотранспортної системи, яке не підлягає приватизації, використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, за переліком майна, складеним за результатами інвентаризації, проведеної АТ «Укртрансгаз», відповідно до законодавства згідно з пунктом 3 плану заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 вересня 2019 року № 840, станом на 01 жовтня 2019 року, що додається до оригіналу (т. 2, а. с. 78).
 
21 листопада 2019 року між Міністерством фінансів України та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» укладено договір № 13010-05/197 про передачу на праві господарського відання державного майна, що перебуває в державній власності та використовується у процесі провадження діяльності                                                         з транспортування природного газу магістральними трубопроводами                                           (т. 2, а. с. 82-88).
 
01 січня 2020 між АТ «Укртрансгаз» та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» укладено акт приймання-передачі, згідно з яким об`єктами передачі                           є державне майно, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами. До переліку вказаного майна входить і житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2, а. с. 79-81).
 
Відповідно до пункту 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 28 липня 2021 року № 833-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності» Міністерство енергетики України визначено уповноваженим органом управління державним майном газотранспортної системи, яке не підлягає приватизації.
 
На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 28 липня 2021 року № 833-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності» 13 вересня 2021 року складено акт приймання-передачі № 1-01, згідно з яким Міністерство фінансів України передає, а Міністерство енергетики України приймає пакет акцій Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» у розмірі 100 відсотків статутного капіталу (т. 1, а. с. 84).
 
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 липня 2020 року № 217207998, 15 липня 2020 року державним реєстратором Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області Смалиусом В. В. на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 1087-р зареєстровано право власності на житловий будинок на АДРЕСА_2 , номер запису про право власності/довірчої власності 37416200; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53233170 від 21 липня 2020 року; форма власності - державна, власник - Міністерство фінансів України (т. 2, а. с. 77).
 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 21 липня 2020 року № 217208137, 15 липня 2020 року державним реєстратором Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області Смалиусом В. В. на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна, виданого 01 січня 2020 року АТ «Укртрансгаз» / ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», договору про передачу на праві господарського відання державного майна, що перебуває у державній власності та використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, серія та номер 13010-05/197, виданого 21 листопада 2019 року, видавник - Міністерство фінансів України / ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», зареєстровано право господарського відання на житловий будинок на АДРЕСА_2 , номер запису про інше речове право - 37416225. Відомості про суб`єкта іншого речового права: користувач - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», власник - Міністерство фінансів України (т. 2, а. с. 76).
 
08 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Новгородківського селищного голови із заявою про надання дозволу на оформлення у приватну власність квартири АДРЕСА_3 , яку займає разом з членами сім`ї (т. 1, а. с. 23, 24).
 
Рішенням виконавчого комітету Новгородківської селищної ради від 23 вересня 2021 року № 129 надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення, підготовку та оформлення документів на приватизацію квартири комунальної власності селищної ради, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 25).
 
13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 виготовив технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 (т. 1, а. с. 26-28).
 
З цього технічного паспорта випливає, що відповідно до архівної довідки від 26 жовтня 2021 року № 293, виданої Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Новгородківська дільниця, за архівними даними реєстрованих книг, право власності на квартиру АДРЕСА_3 станом до 01 січня 2013 року не зареєстровано. Дата останньої технічної інвентаризації - 13 жовтня 2021 року (т. 1, а. с. 27, 28).
 
Рішенням виконавчого комітету Новгородківської селищної ради від 27 січня 2022 року № 12 заяву ОСОБА_1 щодо приватизації квартири, в якій він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , задоволено і передано зазначену квартиру у спільну сумісну приватну власність (т. 1, а. с. 29, 30).
 
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 31 січня 2022 року орган приватизації житлового фонду Новгородківської селищної ради посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної сумісної приватної власності ОСОБА_1 та члену його сім`ї ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 32).
 
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Новгородківської селищної ради Кіровоградської області Вишневського І. В. від 14 лютого 2022 року № 63421326 відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності - приватна, на квартиру, що розташована на АДРЕСА_2 , за суб`єктами ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 , так як наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (т. 1, а. с. 36).
 
Відповідно до листа ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 06 квітня 2022 року житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , який переданий товариству на підставі акта приймання-передачі від 01 січня 2020 року, на виконання договору від 21 листопада 2019 року № 13010-05/197, обліковується на балансі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (т. 1, а. с. 44).
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Міністерства фінансів України підлягають задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, перевіривши доводи касаційних скарг у межах, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
 
Статтею 345 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплено право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.
 
Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна визначено Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності».
 
Відповідно до частин першої, другої статті 5 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача об`єктів з комунальної у державну власність здійснюється за рішенням сільських, селищних, міських, районних у містах рад - щодо об`єктів права комунальної власності відповідних територіальних громад; районних, обласних рад - щодо об`єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районних, обласних рад. Передача об`єктів з комунальної у державну власність здійснюється за наявності згоди на передачу Кабінету Міністрів України - щодо об`єктів, визначених в абзацах другому, третьому та п`ятому частини першої статті 2 цього Закону, або органів, уповноважених управляти державним майном, - щодо окремого індивідуально визначеного майна підприємств (крім нерухомого майна).
Приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - це платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями (пункт 22 частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).
 
Статтею 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначено перелік об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації.
 
Так, відповідно до частини першої цієї статті зазначеного Закону до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.
 
Приватизації не підлягають казенні підприємства та об`єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема: об`єкти інженерної інфраструктури та благоустрою міст, інших населених пунктів, включаючи мережі, споруди, устаткування, які пов`язані з постачанням споживачам води, газу, тепла, а також відведенням і очищенням стічних вод (частина друга статті 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).
 
Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» будинки операторів газорозподільних станцій входять до складу об`єктів магістральних газопроводів, розташованих у межах охоронної зони.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
 
Відповідно до частини третьої статті 136 Господарського кодексу України (далі - ГК України) у випадках, визначених Законом України «Про трубопровідний транспорт», з метою створення оператора газотранспортної системи держава через уповноважених суб`єктів управління об`єктами державної власності на підставі договору може передавати суб`єкту господарювання об`єкти державної власності на праві господарського відання без права їх відчуження.
 
У справі, що переглядається в касаційному порядку, встановлено, що органом управління державним майном газотранспортної системи, що використовується в процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, визначено Міністерство фінансів України (розпорядження Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 1087-р «Про визначення уповноваженого органу управління державним майном газотранспортної системи, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами»).
 
Згідно з договором від 21 листопада 2019 року № 13010-05/197 про передачу на праві господарського відання державного майна, що перебуває в державній власності та використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, та акта приймання-передачі від 01 січня 2020 року Міністерство фінансів України (колишній балансоутримувач - АТ «Укртрансгаз») передало ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» майно, в тому числі житловий будинок на АДРЕСА_2 .
 
Пунктом 5.9 договору від 21 листопада 2019 року № 13010-05/197 про передачу на праві господарського відання державного майна, що перебуває в державній власності та використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, встановлено, що користувач не має права відчужувати майно і не має права передавати всі або частину своїх прав чи право вимоги за цим договором будь-якій третій особі.
 
Відповідно до пункту 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 28 липня 2021 року № 833-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності» Міністерство енергетики України визначено уповноваженим органом управління державним майном газотранспортної системи, яке не підлягає приватизації.
 
13 вересня 2021 року складено акт приймання-передачі № 1-01 на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 28 липня 2021 року № 833-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності», згідно з яким Міністерство фінансів України передає, а Міністерство енергетики України приймає пакет акцій АТ «Магістральні газопроводи України» у розмірі 100 відсотків статутного капіталу.
 
Згідно з листом ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 06 квітня 2022 року житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , який переданий товариству на підставі акта приймання-передачі від 01 січня 2020 року, на виконання договору від 21 листопада 2019 року № 13010-05/197, обліковується на балансі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».
 
Отже, спірний будинок є частиною об`єкта трубопровідного транспорту та входить до складу об`єктів магістральних газопроводів, розташованих в межах охоронної зони, належить ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на праві господарського відання і державі в особі Міністерства фінансів України.
 
Згідно з вимогами частини другої статті 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та статті 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» передача житлових будинків, які передані на баланс ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», у комунальну власність місцевої територіальної громади з метою їх подальшої приватизації забороняється.
 
Отже, згідно з чинним законодавством будинок оператора газорозподільних систем, який переданий на баланс ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», приватизації не підлягає.
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що оскільки спірний житловий будинок є частиною об`єкта трубопровідного транспорту та входить до складу об`єктів магістральних газопроводів, розташованих в межах охоронної зони, належить ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на праві господарського відання, і держава як законний власник державного майна згоди на його передачу до житлового фонду не надавала, відсутні підстави для задоволення позову.
 
Таким чином, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на зазначене, не урахував наведені норми права і скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в зв`язку з його необґрунтованістю.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
 
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
За викладених обставин постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.
 
Щодо розподілу судових витрат
 
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
 
У зв`язку з цим із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міністерства фінансів України підлягає стягненню судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 969,60 грн, тобто по 1984,80 грн з кожного. 
 
Із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» підлягає стягненню судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1984,80 грн, тобто по 992,40  грн з кожного. 
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» задовольнити.
 
Касаційну скаргу Міністерства фінансів України задовольнити.
 
Постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року скасувати, а рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2023 року залишити в силі.
 
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міністерства фінансів України судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі 3 969,60 грн, тобто по 1984,80 грн з кожного.
 
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі 1984,80 грн, тобто по 992,40 грн з кожного. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | Д. Д. Луспеник
Судді: | І. Ю. Гулейков       Б. І. Гулько       Г. В. Коломієць       Р. А. Лідовець